BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANUL. BAND 16. AFD. III. N:0 6. 47 



naviska glacialväxterna redan tidigt börjat sin vandring mot 

 öster. Det synes mig sålunda, som hade den circum polära 

 arktiska floran till stor del sitt ursprung i Grönland, Island, Skot- 

 lands berg och Skandinavien samt att dess circumpolära utbred- 

 ning beror derpå, att den redan före isens största utbredning 

 kunde sprida sig åt ömse sidor. Man kunde här vilja in- 

 vända, att liksom A'äxterna än i dag kunna spridas från Island 

 till Grönland öfver hafvet, så behöfva ej heller under den 

 preglaciala tiden eller vid istidens början förhållandena varit 

 annorlunda. Men man får härvid ej förbise att, såsom ofvan 

 blifvit framhållet, en landförbindelse dock i hög grad skulle 

 underlätta en dylik spridning, och då man såsom förut visats 

 har en mängd andra skäl som tala för densamma, är det all 

 anledning att antaga, att den vid sagda tid egt bestånd. 

 Warming sjelf menar ju, om jag fattat honom rätt, att ännu 

 under den postglaciala tiden Island och Färöarna voro för- 

 bundna med Europa. Vore detta fallet, så måste samtidigt 

 äfven Island och Grönland hafva varit om ej förbundna så 

 dock hvarandra betydligt närmare än nu, hvilket ju äfven 

 skulle underlättat utbytet af arter mellan de båda länderna. 

 Den circumpolära arktiska floran skulle enligt dessa åsigter 

 hafva sitt ursprung vid relativt nordliga breddgrader. Senare 

 än Grönland och Skandinavien, nemligen först sedan den 

 europeiska isen nått större eller sin största utbredning, torde 

 Altai, Alperna o. s. v. hafva lemnat sitt bidrag till den gla- 

 ciala floran, och bvad Rocky Mountains (och Sierra Nevada) 

 angår, kunde detta icke ske, förrän den amerikanska inlands- 

 isen nått maximum af sin utbredning, hvarföre de amerikanska 

 arterna ej hafva en så vidsträckt utbredning som de öfriga. 

 De från Grönland och Skandinavien härstammande glacial- 

 växterna skulle sålunda redan före och under istiden ingått 

 i den arktiska floran eller med hänsyn till denna vara 

 af preglacial och glacial ålder. Altaifloran skulle der- 

 emot vara glacial och postglacial, och Klippbergens 

 flora af öfvervägande postglacial ålder, allt med hänsyn till 

 deras inträde i den arktiska floran. De förstnäinnda elemen- 

 ten hafva på grund af sin högre ålder hunnit sprida sig mest 

 och blifvit circumpolära, näst efter dem kommer Altaifloran 

 och sist Klippbergens flora, hvars utbredning inom det ark- 

 tiska området, på grund af dess senare ankomst dit, nått 

 minsta utsträckning. 



