50 NATHORST, DEN GRÖNLÄNDSKA VEGETATIONENS IIISTORiA. 



Förkliirim? till tafl;m 1. 



På denna tatta är området för de amerikanska växternas utbred- 

 ning utmärkt med rödt, det för de europeiska med grönt. För att få 

 en riktig föreställning om deras större eller mindre antal bör på samma 

 gång en jemförelse ske med de båda kurvorna sid. 19. Dock har 

 äfven på kartan ett försök blifvit gjordt att antyda de ställen, der de båda 

 slagen äro relativt ymnigast, och från hvilka utbredningen inom Grön- 

 land företrädesvis försiggått, sålunda för de amerikanska växterna 

 isynnerhet mellan 64° och 68° och dessutom vid Smith Sound ; 

 för sydliga former närmare sydspetsen o. s. v. Naturligtvis kan 

 samma art hafva inkonmiit på flera ställen. För de östliga typerna 

 se vi deremot maximum infalla vid landets sydspets, medan ett annat 

 mindre utbredningscentrum tyckes vara beläget mellan 64°och 65°. 

 Pilarne angifva den rigtning, åt hvilken utbredningen företrädesvis egt 

 rum. Vid Danmarksstr;edet har jag genom tvenne linier angifvit, att 

 det är osäkert, huruvida dervarande östliga typer utbredt sig mot söder 

 eller norr. 



Gränsen för inlandsisens utbredning är för oskustens vidkommande 

 icke med säkerhet känd norr om 66°. Ett par djupkurvor äro utlagda 

 mellan Island och Grönland för att angifva området för den hypotetiska 

 forna landförbindelsen. 



