10 M. ELFSTRAND. BOTANISKA UTFLYGTER. 



Dryas och Carex ustidata endast i videregionen, på glimmer- 

 skiöer. Afven torde en och annan af de isynnerhet i nedre 

 delen af videregionen samt i björkregionen ganska talrikt 

 uppträdande Archieracierna få betraktas såsom karaktärsväxt 

 för fjellet. 



Följande dag, den 6 Juli, medhunuo vi ej mera än lägga 

 i press hvad vi föregående dag insamlat. Den 8 fortsatte vi 

 färden öfver Vallista och Ottsjön till det nära 3 mil söder 

 om Edsåsen belägna nybygget Vallbo, för att derifrån före- 

 taga några exkursioner till närbelägna fjell. Under vägen 

 insamlade jag på Vallista åtskilliga af de förut nämnda der- 

 städes förekommande Hieracierna, hvilka isynnerhet i södra 

 delen af dalgången, på den östligaste héjdens nedersta slutt- 

 ning mot sydvest, voro rikt representerade af vackra a/pnji/m- 

 och 7iigrescens-aTtSide former, t. ex. peiiolatum och curvatum. 

 De voro nu i sin hötjsta blomning. 



Från Ottsjön har man ungefär ^/^ mil till Vallbo. Land- 

 sträckan utgöres här till stor del af en mager tallmo, som, 

 på sina ställen afbruten af björk- eller granskog, myrar etc, 

 sträcker sig härifrån några mil mot nordost och öster. Ve- 

 getationen på dessa moar bildar hufvudsakligen en enda växt- 

 formation, den, som Hult kallar Tall- och lafformatio nen 

 {Pineta cladinosa)^. Tallen, som i Jemtland är vida mindre 

 vanlig än granen och här på somliga ställen småningom upp- 

 vuxit efter det skogseldar för många årtionden sedan ödelagt 

 den förutvarande skogen, är der och hvar uppblandad med 

 gran. Mot fjellen upphör, såsom vanligt i Jemtland, tallen 

 före granen, och dermed vidtager i regeln en frodigare ört- 

 vegetation, isynnerhet der granen är uppblandad med björk. 

 — Få aftonen vore vi framme i Vallbo, en »oas i ödemarken». 

 Den 9 skulle det blifva »lappgudstjenet» i dervarande kapell. 

 För att få tillfälle att träffa en af fjellmännen, som vi ön- 

 skade till vägvisare öfver Anarisfjellen, stannade vi denna 

 dag hemma. Den 10 besöktes 



Ottfjellet. 



Från Vallbo har man knapt fyra kilometer till detta fjell. 

 Det är beläget invid Ottsjön, på dess södra sida, omkring en 



' R. Hult. Försök till analytisk behandling af växtformationerna, 

 p. 21 och följ. Helsingfors 1881. 



