16 M. ELFSTRAXD. BOTANISKA XJTFLYGTER. 



Lapponuni, glauca och phylicaefolia. Mellan dessa snår och 

 buskar växte om hvarandra: Achillea millefolium, Gnaphalium 

 norvegicuin, supinum, Antennaria dioica, Erigeron alpinus (några 

 få individer), Solidaga, Saussurea, Mulgedium alpinum Hiera- 

 cium, adspersuni NoRRL, stenodon, depilatum, semidovrense, Leon- 

 todon autumnalis, Valeriana ofjicmalis, Campanula rotundifolia, 

 Myosotis silvatica, Bartsia, Rhiuanthus minor, Sceptrum, Melom- 

 pyrum silvaticum, Pinguicida vulgaris, Cerefolium silvestre, An- 

 gelica Arcangelica (några enstaka individer), Ranunculus Flam- 

 mula v. reptans, acris. Caltlia palustris, med var. radicans 

 (utan gräns öfvergående i hvarandra), Aconitum Lycoctonum, 

 Geranium silvaticum, Viscaria alpina, Stellaria nemorum, borea- 

 lis v. calycantha, Cerastium vulgatum, Rliodiola rosea, Epilohium 

 angustifoliam, Alchemilla vulgaris, alpina, Comarum, .Spiraea 

 Ullmaria, Polygonum viviparum, Rumex acetosa, Oxyria, Juncus 

 jiliformis, Luzula campestris, Eriophorum angustifolium, med 

 v. elatius, Carex aqvatilis v. epigejos, Festuca 7'ubra, Poa pra- 

 iensis, Aira caespitosa, jiexuosa, Calamagrostis phragmitoides , 

 Agrostis borealis och Equisetum silvaticum. Strax norr härom, 

 på sjelfva vallen, hittade jag en mycket vacker Hiei^acium, 

 som något erinrar om H. arrectipes Almqu. Men den var ej 

 så pass utvecklad, att den kunnat beskrifvas eller säkert be- 

 stämmas. För öfrigt förekom här en form af Betula odorata, 

 som var i ögonen fallande genom sina små, rhombiska blad. 

 Afven anmärktes Milium ejfusum (sparsam), m. fl. Norr om 

 fäboden upphör granen, och sedan mau passerat en björkre- 

 gion med dess vanliga örtvegetation, befinner man sig på en 

 jemn, ytterst steril, af grus bestående platå, som till största delen 

 ligger ofvan nyssnämnda region. I norr höjer sig från denna 

 platå Grönklumpen. Genom platåns östligaste del har »Grönan>; 

 utskurit en djup fåra, på hvars botten den nu strömmar fram 

 med en vid denna årstid mycket ringa vattenmängd. På ett 

 ställe har den lilla fjellfloden delat sig i två grenar, oeh mellan 

 dessa hafva uppstått trenne skarpt markerade höjder, som 

 åtminstone till formen mycket erinra om Egyptens pyramider. 

 I björkregionen nedom »pyramiderna» förena sig åter de 

 nämnda grenarne, hvarcfter floden fortsätter sitt lopp i vest- 

 1ig rigtning genom björkregionen. I denna region, ett stycke 

 norr om »Grönan», påträfi"ade jag en vacker och synnerligen 

 vitmärkt Hieracium, som jag kallat apariaeforme (se längre 

 fram). I dess närhet förekom //. alpinum genuinum. — Den 



