18 M. ELFSTRAND. BOTANISKA UTFLYGTER. 



maeus och acris f. (2 a 3 tum hög), Cerastium trigynum, Saxi- 

 fvaga rividaris, Sibbaldia, Saliv herbacea ad j^olarem (utan 

 hängen), Scirpus caespitosus (så högt upp har jag ej förut sett 

 denna växt) och Trisetum suhspicatum. På »klumpens» södra 

 sluttning visade sig ingen ny. 



Såväl det temligen oväntadt stora artantalet, som förekom- 

 sten af en sådan växt som Dryas m. fl. talar för, att berg- 

 grunden här utgjordes af någon eller några bergarter, som 

 äro för en dylik vegetation mera gynnande än t. ex. Ott- 

 fjellets qvartsit. Tyvärr förlorade jag, som förut nämndt, 

 under hemvägen de prof jag här tog, och på stället gjorde 

 jag inga observationer öfver berggrundens beskaffenhet. Der- 

 till var väderleken föga gynnsam. Det hällrcgnade nästan 

 hela aftonen, temperaturen var omkring + 2^ C, och vi kände 

 oss mer än en gång manade att så fort som möjligt återvända 

 till vårt blifvande nattqvarter, hos en vid norra foten af fjellet 

 boende lappfamilj (nära 2,600 fot ö. h.). 



Följande dag var det min afsigt att, åtföljd af vår led- 

 sagare, vandra öfver Anarisfjellen till byn Tossåsen i Herje- 

 dalen. Jag anträdde vandringen under något dubiösa utsigter 

 på grund af de hotande molnen, och knapt hade vi börjat 

 bestigningen af Schlatnari, då storm och regn vidtogo, som 

 slutligen, då vi kommit högre upp på fjellet, öfvergingo i den 

 häftigaste snöyra. Man kunde knapt urskilja föremål på två 

 meters afstånd, och marken betäcktes snart af snö och is. 

 Under sådana förhållanden var det knapt möjligt att se några 

 växter, än mindre att föra några anteckningar, och innan vi 

 hunnit upp på högsta toppen af fjellet, nödgades jag upp- 

 gifva min plan och anträda återfärden till Vallbo, utan att 

 hafva fått någon vidare kännedom om Anahögarnes flora. De 

 växter, jag hann se, innan snöfallet började, voro ungefär 

 de samma, som jag dagen förut hade antecknat på Grön- 

 klumpen. 



Den 14 företogo vi en liten utflygt till det lilla fjellet 

 Middags v ålen, ett par kilometer SS V om Vallbo. I berg- 

 grunden ingår grönsten. På dess östra branta sluttning före- 

 fans en frodio" örtvegetation, hvaraf bland andra antecknades 

 Milium (temligen sparsam, men synnerligen högväxt och ståt- 

 lig), Polypodium alj)esfre (manshög), Calamagrestis phragmitoi- 

 des, Stellaria nemorum, Orchis angustifolia, samt en stor och 

 vacker Hieracium, som torde höra (som var.) till det subspecies 



