46 M. ELFSTRAND. BOTANISKA LTFLYGTER. 



bladen mer eller mindre utvecklade, smalt — ^jemnbredt lancett- 

 lika, vingadt skaftadc eller det öfre oskaftadt. De yttre rot- 

 bladen äro på båda sidor gleshåriga — nästan glatta, de inre 

 jemte stjelkbladen + tätt håriga samt stjernhåriga, företrädes- 

 vis i kanterna och på medelnerven. Blomställningen är enkel 

 och mycket glesblomstrig, med vanligen 2 — 4 stora blomkorgar 

 på qrofva, mycket långa, + utstående och något böjda, på olika 

 höjd sittande skaft, hvilka beklädas af stjernhår, kortade och 

 längre, mörka glandelhår samt + långa, mörkgrå svartfotade 

 hår. Blomhålkarne temligen smala, jemför elsevis höga, de af 

 I ordn. 11 — 15, oftast omkring 14 mm., med. kägelformig eller 

 rundadt kägelformig bas, nakna, med vanligen sparsamma, korta 

 eller knapt medellånga, mycket fna, mörka glandelhår och mikro- 

 glandler, men tätt beklädda med långa och fna, svartfotude^ 

 mörkgrå hår. Hålkfjällen äro temligen glest tegeilagda, smala, 

 en del trubbiga, en del, åtminstone några inre, smalspetsade, 

 grönbriina — svartbruna, nästan utan Ijvisare kanter. Kantligidae 

 äro vanligen stora och (hos de ex. jag hittade), något mörkt 

 wula, med glatta eller sparsamt cilierade tänder. Stiften rostbruna. 



Fångvålen, temligen allmän i öfversta delen af granregio- 

 nen. Ar äfven tagen i Herjedalen på Tännäsberget (K. F. 

 DusÉN 1879, enligt ex. i Riksmuseum), vid Aursundsjön i an- 

 gränsande del af Norge (S. Almquist 1884) samt i Nordl. 

 Saltdalen, Baadfjeld och Tretnaes, barregionen (Schlegel & 

 Arnell, Aug. 1869). Mer eller mindre närbeslägtade former 

 har jag sett från Areskutan, Dovre och Tronfjellet i Norge. — 

 Exemplaren från Tännäsberget och Aursundsjön hafva ej fullt 

 så rikliga och långa hår, som de ex. jag tagit på Fångvålen. 



Denna vackra och genom flera karaktärer synnerligen ut- 

 märkta och lätt igenkänliga Hieracium påminner i fråga om 

 storlek, bladens antal, form och tandning ganska mycket om 

 »Hieracium caesium, forma angustifolia» i Fries' Hier. Europ. 

 exs. n:o 86 (frän Umeå). Bland de mig bekanta skandinaviska 

 Hiei^acimn-f ormevna. kommer den dock närmast Hieracium *com~ 

 mutatum Linder, och torde möjligen, jemte några andra när- 

 stående former, kunna förenas med denna till en naturlig 

 komplex eller ai-t', som står vid gränsen till de egentliga 



' Sedan ofvanstående skrefs har jag af hithörande och närbeslägtade 

 former sett ett något rikligare material och dervid kommit till den slut- 

 satsen, att H. Sundbergli och comvmtatum Lbg. sannolikt iclie kunnji 

 uppfattas såsom subspecies af samma art. Den förre synes mig jemte 

 åtskilliga närstående utgöra en särskild, förmodligen mycket god art. 



