56 M. ELFSTRAND. BOTANISKA UTFLYGTER. 



tillstånd obetydligt mörkare än ligulae, brungult. I öfrigt 

 öfverenstämmer den med Noerlins ofvannämnda, vid Storlien 

 förekommande art. Om dess möjliga konstans och deraf be- 

 roende systematiska värde har jag nästan ingen kännedom, 

 alldenstund det tagna materialet är alltför ringa, och jag föga 

 observerade den i naturen. Den torde vara af intresse såsom 

 kanske utgörande en intermediär form mellan H. obnuhilum 

 och H. pellucidwn (Laest.) Almqu. Den förekommer på Valli- 

 sta, på vestligaste höjdens sluttning mot SY, i nedre delen af 

 videregionen. 



*fuscatum n. 



Stjelken 2 — 4 dm. hög, spenslig, stjernhårig, nedtill med 

 glesa fina hår upptill med korta — medellånga mörka giandel- 

 hår, enkel, vanligen 1-bladig. Bladen ± långt skaftade, jemte 

 skaften tätt nijukhåriga (med fina, hvita, glänsande hår), nagg- 

 tandade — nästan helbräddade. Ett eller annat rotblad vid blom- 

 ningen vissnadt, de flesta (4 — 6) qvarsittande, rundadt eller 

 äggrundt elliptiska — bredt lancettlika, stundom något vågbräd- 

 dade. Stjelkbladet sitter än vid stjelkens nedre del, än vid 

 midten, är oftast äggrundt lancettlikt, spetsigt, vanligen med 

 stjernhår efter undre sidans medelnerv. Blomställningen enkel, 

 oftast 2-blonistrig, med utdragna, jemförelsevis grofva, upptill 

 vidgade, utstående och uppböjda, mörka, brunaktiga korgskaft^ 

 med beklädnad af stjernhår och mycket talrika, korta — medel- 

 långa och grofva, svarta glandelhår med mörkbruna — svarta 

 knappar, utan eller nästan utan gråspetsade hår. Hälkarne 

 tend. stora, 10 — 12 mm. höga, med rundad bas, klädda med 

 + talrika glandier af samma beskaftenhet som korgskaftens, 

 vanligen med spår af stjernhår i de yttre fjällens kanter, utan 

 svartfotade hår. Hålkfjällen äro temligen glest tegeilagda, knapt 

 medelbreda, flertalet med trubbiga, cilierade spetsar, några inre 

 smala och sylspetsade; hrunaktigt svartgröna, de inre med lju- 

 sare kanter. Blommorna o-ula med någon draofninö" i rödt» 

 kantblommornas tänder glatta eller nästan glatta. Stiften något 

 mörka, gulbriina. 



Aällista, öfversta delen af granregionen samt björkregionen. 



Igenkänlig på sin spensliga stjelk, sina fint h vithåriga 

 blad, sina fåtaliga, jemförelsevis stora, mörka hålkar, sina gan- 

 ska stora, vitdragna kantblommor m. m. Ar habituelt något 

 lik Hieracium uinhelliferum Lindeb. i Norrlins Hieracia exs. 



