64 M. ELFSTRAND. BOTANISKA UTFLYGTER. 



J)eiina form torde tills vidare kunna uppfattas som en 

 underart af Hieracium diaphanoides Lbg (Hieraciologiska Bi- 

 drag, Göteborg 1882. Hieracia Scand. exs. n:o 123, »H. medium 

 Jord?»), ehuru den rätt betydligt differerar från den samma, 

 framför allt genom sina stjernhåriga hålkar och tvärbasiga yttre 

 rotblad. På grund af sistnämnda karaktär skulle den kunna 

 föras till Hieracia silvatica, men då den synes vara närmare 

 förvandt med den till närvarande grupp hörande Hieracium 

 diaplianoides än med någon af de mig bekanta Hieracia silva- 

 tica, har jag ej tvekat att föra den hit. 



ElGIDA LiNDEB. 



Hieracium rigidum Hn. 



*antliracinum Dahlst. in herb. 



Ottsjö by. Ar af Bandirektör C. F. Sundberg tagen vid 

 Gefsjön i Jemtland. En troligen identisk form har jag äfven 

 sett från Areskutan. 



ALPESTRIA Fr. BPICR. 



I. Hieracia semidovrensia Almqu. in litt. 



Hieracium semidovrense n. 

 *seniidovrense n. 



Stjelken fyllopod, 5 — 6 dm. hög eller stundom något högre, 

 enkel eller med en bladlös gren från öfversta bladets veck, 

 kort — medellångt gleshårig och, utom nedtill, + stjernhårig, 

 upptill äfven med mörka glandelhår. Rotbladen skaftade, 

 oftast glest och temligen groft tandade, med något framåt 

 eller nästan rätt utåt rigtade tänder, stundom nästan hel- 

 bräddade; på båda sidor glest håriga och å nedre ytans medel- 

 nerv stundom med spridda stjernhår. De yttre rotbladen, vid 

 blomningen vanligen delvis vissnade, äro rundadt elliptiska — 

 elliptiska eller ovala, med tvär eller föga rundad bas. De vid 

 blomningen alltid qvarsiftande 2 — 4 inre rotbladen äro stora 

 och breda, ovala^ — bredt lancettlika (det innersta), med + tätt 

 mjukhåriga skaft, hvilka stundom äro tydligt vingade af den 



