BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 7. 67 



rundad eller något tvär bas, nakna eller med sparsamma stjern- 

 hår vid basen, tätt beklädda med dels kor^ta, dels fullt medel- 

 långa, Jina, gulknappiga glandelhår och mikroglandler, utaii eller 

 med något enstaka kort gråspetsadt hår. Hålkfjällen tätt tegel- 

 lagda, breda, jemt afsmalnande mot spetsen, alla eller de flesta 

 spetsiga, enfärgadt mörkgröna eller mot basen svartgröna. Kant- 

 blommornas tänder mycket sparsamt cilierade. På mera sol- 

 öppna ställen var växten till alla delar något mindre, omkring 

 3 dm. hög, 2 — 3-blomstrig, med mer eller mindre rödviolett 

 anlupna blad och stjelk, glest stjernhåriga stjelkblad och rent 

 gula stift. På skuggig ståndort var den högre, till 5 dm., 

 med stjelk och blad mera utvecklade och rent gröna, stjelken 

 ofta upptill förgrenad i nästan uppräta, bladlösa eller små- 

 bladiga, långa och grofva grenar från öfre blad vecken, 4 — 6- 

 blomstrig, med bladen mycket sparsamt stjernhåriga, stiften 

 märkbart mörkare än kronbrämen. 



Förutom på ofvan angifna lokal hittade jag denna art vid 

 Enaelfven norr om Sylfjellet samt i Nedalen i Norge (på båda 

 ställena med mycket tydligt omfattande stjelkblad). 



Flieracium depilatum utgör en mellanlänk mellan Hiera- 

 cium alpinum och Hieracia dovrensia, och är, synes mig, gan- 

 ska nära förvandt med de senare. Af de dovrensia, jag sett, 

 kommer den närmast Hieracium chrysostylum Lindeb. (Hier. 

 Scand. exs. n:o 87), med hvilken den eger ganska mycket 

 gemensamt. Båda utmärkas af: fåtaliga (1 — 3) vid blomningen 

 qvarsittande rotblad, oftast 3- eller 4-bladig och fåblomstrig, 

 föga hårig eller nästan glatt stjelk, lancettlika, mot basen af- 

 smalnande och föga omfattande stjelkblad, af stjernhår hvit- 



ludna korgskaft, mörka med rundad eller något tvär bas för- 

 es ^ o 



sedda hålkar, hvilkas beklädnad hos typiska individer (jag 

 talar här endast om sådana) utgöres nästan uteslutande af gul- 

 knappiga glandelhår. Vidare hafva båda arterna gula eller 

 nästan rent gula stift och äro för öfrigt habituelt icke så 

 olika hvarandra. A andra sidan afviker typisk H. depilatum 

 från chrysostylum och alla af mig sedda egentliga Hieracia 

 dovrensia genom större hålkar, med tätare tegellagda, och 

 ytterst rikligt glandelhåriga och mikroglandulösa fjäll, och 

 mikroglandler äfven på stjelkbladen (åtminstone i de öfversta 

 bladens kanter), derigenom närmande sig vissa former bland 

 Alpina. 



