BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BaNU 16. AFD. III. N:0 7. 71 



glesa, medellånga hår, för öfrigt nästan glatt och naken eller 

 upptill med spridda stjernhår. Bladen äro stora och ofta 

 breda, på öfre sidan lifligt gröna, på undre sidan ljusare med 

 någon dragning i blått, stundom violettfläckiga; mycket glest 

 ko7'thåriga — nästan glatta, de öfre med spår af stjernhår åt- 

 minstone på undre ytan, glest och + groft tandade, med nästan 

 rätt utåt rigtade, spetsiga tänder, mot spetsen helbräddade; 

 2 eller 3 rotblad vid blomningen vanligen qvarsittande, skaftade, 

 ovala — bredt lancettlika, trubbiga — något spetsiga, stjelkbladen 

 lancettlika — bredt lancettlika, det nedersta oftast vingadt skaf- 

 tadt, rnellanbladen med bred, föga afsmalnande bas, ofta helt 

 stjelkomfattande; de öfversta med äggrund eller något tvär bas, 

 alla + spetsiga. Blomställningen är enkel och fåblomstrig eller 

 grenig och flerblomstrig (med 3 — 8 blomkorgar); de nedersta 

 en eller två grenarne utgå från öfversta stjelkbladens veck, 

 äro utdragna och temligen smala, bära i spetsen en eller två 

 blomkorgar, den öfversta grenen {som utgör sjelfva stjelkens 

 spets) är upptill delad i vanligen 2, stundom 3 mycket korta 

 korgskaft, så att de öfversta korgarne sitta tätt intill hvarandra. 

 Korgskaften äro + stjernhå7iga, utan eller med något enstaka, 

 kort gråspetsadt hår och glandelhår; uppåt vidgade. Hålkarne 

 proportionsvis smala, alltid höga, 11 — 12 mm., med rundad 

 eller något tvär bas. Fjällen äro breda, de jiesta mer eller 

 mindre trubbiga, ett eller annat inre sylspetsadt, alla temligen 

 likformigt svartgröna med dragning i brunt, de inre med något 

 ljusare, breda kanter; de yttre och mellanfjällen med glesa 

 stjernhår, hufvudsakligen i kanterna samt med glesa, temligen 

 små, gulknapjnga glandelhår och något enstaka, kort gråspetsadt 

 hår; hos flertalet fjäll äro spetsarne något cilierade. Blom- 

 kronorna rent gula, och, åtminstone hos diskblommorna, med 

 tydligt cilierade tänder. Stiften äro i friskt tillstånd nästan 

 gula, obetydligt mörkare än ligulae. 



Fångvålen, temligen allmän i nedre delen af björkregionen 

 på fjellets södra sluttning. Föregående sommar af Pastor S. 

 L. Enander tagen i Rätau i södra Jemtland (utan närmare 

 angifvet växtställe). Herjed, Tännesberget (K. F. Dusen). 



Sannolikt bör ofvan beskrifna form (jemte närmast föl- 

 jande och möjligen andra ännu ej kända underordnade former) 

 uppställas som en särskild art, utmärkt af starkt utvecklade, 

 mer eller mindre groftandade och ofta helt stjelkomfattande 

 blad, mycket korta öfre korgskaft, + höga och smala, mörka, 



