BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 7. 75 



*grand,ifrons n. 



Stjelken 5 — 8 dm. hög och 5 — 6'-bladip, glatt eller med 

 spridda korta hår, upptill med spridda stjernhår, utan eller 

 upptill med enstaka ytterst små och fina gulknappiga glan- 

 delhår. Bladen ofta stora, på undre sidan hlåaktigt gröna, 

 stundom rödviolett anlupua, glest och fint tandade eller nästan 

 helbräddade, mot spetsen alltid helbräddade, nakna eller de 

 öfre med spridda stjernhår efter undre sidans medelnerv, i 

 kanten och på undre sidans medelnerv glest korthåriga, eljes 

 nästan glatta. Ett eller annat yttre rotblad vid blomningen 

 vissnadt, ett jjar inre vanligen qvarsittande, skaftade, aflånga 

 eller elliptiskt aflånga, trubbiga. Stjelkbladen lancettlika och 

 + spetsiga, med afsmulnande, något omfattande bas, det neder- 

 sta vanligen vingadt skaftadt. Blomställningen oftast qvastlik, 

 gles, flerblomstrig, vanligen upprepadt klynnegrenig, med ut- 

 dragna, smala grenar. Korgskaften utstående — nästan ut- 

 spärrade, uppböjda, utdragna och smala, längst upptill något 

 vidgade, vanligen glest stjernhåriga, utan eller med sparsamma 

 mycket små glandelhår. Bloinhålkarne äro små och mycket 

 mörka, 8 — 9 mm. höga, med tvär bas, ± stjernhåriga och med 

 mycket korta och fina glaiidelJiår med rödgnla knappar, utan 

 gråspetsade hår. Hålkfjällen äro ganska smala och jejnnbreda, 

 rundtrubbiga, enfärgadt svartgröna eller nästan svarta (de inre 

 utan eller med föga blekare kanter). Kantligulae med sparsamt 

 cilierade tänder. Stiften mörka. Blommorna små, stundom stylösa. 



Stuedalen, gräsbeväxt mark i björkregionen. 



Mer eller mindre utmärkande för formen är följande: glatt- 

 heten, den vanligen höga stjelken, med stora, nakna eller 

 nästan nakna, på undre sidan blågröna, föga omfattande blad, 

 den klynnegreniga blomställningen med sparsamt stjernhåriga 

 korgskaft, de små, mycket mörka hålkarne, utan annan be- 

 klädnad än stjernhår och vanligen sparsamma, små glandier 

 samt de ganska smala och jemnbreda, rundtrubbiga fjällen, 

 hvilka något påminna om fjällen hos Hieracium angustum 

 LiNDEB. Den kommer dock mycket nära föregående, till hvil- 

 ken den står i ungefär samma förhållande, som H. humidorum 

 till H. protractum, och måhända blir det rättast att uppställa 

 dem såsom varieteter af samma underart. 



Den ene individen af H. truncatnm i Lindeeergs exs. 

 N:o 45 står mycket nära ofvan beskrifna form, den andra till- 



