X Kongl. Sv. Vet. Akad:s Handlingar Band 23, X:o 2, sid. 30 

 o. f., har C. J. Johanson lemnat en redogörelse för de allmänna 

 organisations-förhållanden, som förefinnas hos de reservnärings- 

 organ hos gräsen, som hålla de af honom på samma ställe be- 

 skrifna inulinartade kolhydraten. Han har där visat, att hos 

 de såsom reservnäringsorgan på samma gång som propagations- 

 organ tjänande uUöparne en rätt stor variation förefinnes, hvad 

 beträffar de mekaniska elementens läge i förhållande till den 

 tunnväggiga, till upplagsväfnad tjänande grundväfnaden. 



En grupp, för hvilken han anför Hierochloa odorata och 

 Baldingera arundinacea såsom exempel, visar en påfallande 

 central anordning af de mekaniska elementen: »den innanför 

 den enkla eller flerdubbla kärlknippekretsen och den denna 

 omgifvande bastmanteln liggande grundväfnaden, märgen, är 

 i hög grad reducerad, under det att den utanför liggande 

 grundväfvaden, barken, blifver mäktigt utvecklad». ^) 



Den andra typen omfattar sådana arter, hos hvilka »de 

 mekaniska elementen tvärtom blifvit förlagda tätt under epi- 

 dermis, så att den såsom upplagsväfnad fungerande tunnväg- 

 giga märgen intager hufvudmassan af tvärsnittet. > — Hit förde 

 han Poa compressa, Poa cenisea, Trisetum alpestre, Holcus 

 mollis och Colpodium Steveni. 



Såsom en intermediär typ emellan de båda nämda, den 

 med en utprägladt centrisk och den med en utprägladt peri- 

 ferisk anordning af de mekaniska elementen, stälde han Agrostis 

 capillacea och Elymus arenarius, där bastmanteln är belägen 

 något mera in emot centrum, än hvad fallet är med de före- 

 gående» — de till andra typen hörande växterna • — :^men den 

 utanför belägna barken dock icke på långt när når upp till 

 en bredd, motsvarande halfva radien af tvärsnittet.» 



1) L. c. sid. 34. 



