18 ROB. TOLF, ÖFVEKSTGT AF SMALANDS MOSSFLORA. 



uppträda i Vetterns södra del inga klippöar eller större sand- 

 stensförekomster — på Visingsö gå sandstenen och lerskiffern 

 mera nämnvärdt i dagen endast på sydöstra delen vid sjö- 

 stranden, — hvarför hoppet är ringa nog, att inom Småland 

 finna några af de intressanta mossor, som tagits i de till Vet- 

 tern stötande delarne af Nerike eller Östergötland t. ex. Astro- 

 phyllixm orthorhynchum ; Timmia bavarica; Catoscopium; 

 Bryum Mildei, cernuum och concinnatum; Tayloria splach- 

 noides; MoUia inclinata; Swartzia inclinata; Amblystegium 

 irriguum, ochraceum och eugyrium; Hypnum Schleicheri; 

 Stereodon subrufus m. fl. Men det oaktadt intar denna bygds 

 mossvegetation en alltför fristående plats inom den småländska 

 floran för att ej förtjena ett omnämnande. Bland de arter, 

 hvilka — i öfriga delar af landskapet felande eller sällsynta 

 — uppträda ymnigare kring Vettern, må följande anföras: 

 Asterella pilosa; Riccia fluitans; Metzgeria conjngata; Junger- 

 mania obtusa och Limprichtii; Fossombronia cristata; Marsilea 

 endiviaefolia. Schistophyllum taxifolium, bryoides och Blo- 

 xami; Astrophyllum marginatum; Bryum Funckii och lacustre; 

 Pohlia carnea och pulchella; Gymnostotniim pyriforme; Disce- 

 lium; Tortula mucronifolia (Visingsö), subulata, muralis och 

 brevirostris; Phascum acaulon; Acaulon muticum; Barbula 

 brevifolia (Visingsö), rubella, unguiculata och fallax; Aniso- 

 thecium crispum, rufescens och rubrum; Pleuridium alterni- 

 folium och subulatum; Oncophorus virens; Dorcadion paténs, 

 urnigerum, Schimperi och diaphanum ; Grimmia decipiens, 

 campestris (båda från Visingsö) och unicolor m. fl. ; Andreaea 

 Rothii; Anomodon viticulosus m. fr. ; Amblystegium Sprucei, 

 falcatum, Sendtneri, intermedium, vernicosum (de tre senare 

 i massa i Lillsj ökar ren j och trifarium; Hypnum purum, som 

 här förekommer allmänt steril och äfven ej sällan med frukt, 

 är i det öfriga Småland ganska sällsynt och uppträder van- 

 ligtvis i ringa individmängd, och crassinerve; Ctenidium mol- 

 luscum m. fl. 



Till sitt allmänna skaplynne är den småländska moss- 

 floran afgjordt sydsvensk, om också på sjelfva höglandet upp- 

 träda ej så få arter, hvilka äro mera nordiska med afseeude 

 på sin utbredning inom Skandinavien, och hvilka på konti- 

 nenten företrädesvis tillhöra den alpina eller subalpina vege- 

 tationen. Dessa mossor äro dock nästan alla inskränkta till 

 några få lokaler och äfven på dem uppträda de i allt för ringa 



