BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANBL. BAND 16. AFD. 111. N:0 i, 21 



Af lefvermossorna äro 20 allmänna, 40 spridda och 53 

 iiro sällsynta. 



Af Sphagna äro 15 allmänna, 4 spridda och 7 äro säll- 

 synta. 



Af Aerocarpi äro 36 allmänna, 50 spridda och 127 äro 

 sällsynta. 



Af Pleurcarpi äro 37 allmänna, 25 spridda och 77 äro 

 sällsynta. 



Bland de 185 mossor — 24 Hepaticae, 12 Sphagna och 

 149 Bryaceai, sora enligt Zetterstedt uppträda på Visingsö, 

 är ingen lefvermossa allmiin, och af Bryacéerna (+ Sphagna) 

 kunna icke mindre än 133 betraktat såsom sällsynta. 



Den kamp för tillvaron, som landskapets mossor under 

 tidernas lopp haft att utstå, har således i deras uppträdande 

 lemnat likartade spår här som på andra trakter: de allmänna 

 och spridda arterna äro relativt få, de sällsynta utgöra det 

 stora flertalet. Härtill komma i våra dagar omständigheter, 

 som väl kunna fresta bryologen att med saknad tänka tillbak?, 

 på en tid, då ej menniskan uppträdde såsom den fruktans- 

 värdaste af mossornas fiender; med skogarnes uthuggande, 

 kärrens och raossarnes utdikning o. d. skall säkert i en snar 

 framtid försvinna än en, än en annan af de arter, hvilka nu 

 kunna räknas såsom den småländska mossflorans stoltaste 

 prydnader. 



Att anställa jemförelser mellan Smålands och angränsande 

 provinsers mossvegetation är vanskligt nog, emedan inga upp- 

 gifter öfver deras mossflorors artantal äro tillgängliga, utom 

 för Öland, hvars bryologiska förhållanden dock synas mig 

 alltför olikartade med våra för att vara fullt coinmensurabla. 

 Men efter all sannolikhet bör landskapet i detta hänseende 

 godt kunna mäta sig med såväl Öster- och Vestergötlaud som 

 med Skåne. Hepaticaj torde öfverstiga, Aerocarpi måhända 

 vara underlägsna, men Pleuvocarpi fullt jemförliga med samma 

 gruppers numerär i sistnämnde delar af vårt land. Jemförd 

 med några utom Sverige befintliga väl undersökta områdens 

 floror visar sig den småländska äfven intaga en aktningsvärd 

 plats. Så eger Danmark enligt Musc. Scand. (1879) 84 Hepa- 

 ticae, Harz enligt Hampe (1873) 120, Baden enligt Jack (1870) 

 108, Sachsen och Thliringen enligt Rabenhorst (1863) samt 

 Mähren och österrikiska Schlesien enligt NiESSL 98, det med 

 Småland lika stora Belgien enligt Delogne 106, öfre Österrike 



