Då jag våren 1884 såsom Sederholmsk stipendiat kom i tillfälle 
att företaga en resa 1 zoologiskt ändamål till Norges ishafskust, 
var det min närmaste uppgift att inom ett dertill lämpligt 
område anställa undersökningar medelst djupdraggningar öfver 
den lägre hafsfaunan; 1 min plan ingick dessutom att, om för- 
hållandena voro gynsamma, besöka någon af hvalfångststa- 
tionerna på denna kust för att göra iakttagelser öfver på 
hvalar uppträdande parasitiska eller epizoiska kräftdjur. För 
att förverkliga det första af dessa syftemål ansåg jag mig böra 
välja ett sådant område som genom sitt läge var i någon mån 
skyddadt för hafvets och vindarnes påverkan, så att de afsedda 
draggningsarbetena skulle kunna fortgå så oafbrutet som möj- 
ligt under den jemförelsevis korta tid som stod till mitt för- 
fogande; de borde derjemte utföras i den omfattning, att de 
vunna resultaten lemnade en föreställning ej blott om den rent 
arktiska faunan utan äfven om söderifrån invandrade (boreala) 
djurformer som uppträda inom Norges arktiska område. 
I betraktande af golfströmmens inflytande vid Norges 
nordvestra kust från Lofoten — arktiska områdets sydgräns — 
till Nordkap kunde man visserligen förutsätta, att boreala djur- 
former förekomma blandade med arktiska vid hela denna kust, 
och att sålunda en rent arktisk fauna vore att söka först Ö. 
om det varma hafsbältet. Detta är också i sjelfva verket 
förhållandet med det djurlif som utmärker den yttre kusten 
eller hafsbandet. Att man deremot ej, utan väsentliga in- 
skränkningar, kan tillämpa detsamma på faunan innanför hafs- 
bandet, i de djupt ingående fjordarne på Tromsö Amts och 
Vestfinmarkens kust, har tydligt framgått af de senaste årens 
iakttagelser öfver djurlifvet i dessa vatten. Enligt G. O. SARS, 
J. SP. SCHNEIDER m. d. forskare, som egnat sig åt under- 
sökningar öfver det djurlif som rör sig i de djupa fjordarne 
på Norges nordvestra kust, torde man nämligen i allmänhet 
