BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 4. 7 
bäcken från myrar och sjöar uppe i fjellen och som under 
tidernas lopp nedfört det slam och den sand som nu tillsammans 
utgöra i Sörfjorden hela och i Nordbotn den allra största delen 
af fjordbottnen. En annan verkan detta nedflytande fjellvatten 
utöfvar på fjordbassinen är en ej obetydlig nedsättning i dess 
temperatur, hvilket åter har till följd det för fjordområden i 
dessa trakter eljest sällsporda förhållandet, att en del af bas- 
sinen, nämligen dess innersta vik, Sörfjorden, under hårdare 
vintrar belägges med fast is!). På de ställen inom Nordbotn, 
som sträcker sig vid pass !/; mil åt SO. från Lilleström, der 
bottnen ej utgöres af det fina slam som eljest är förherrskande, 
anträffas större och smärre stenar med riklig algvegetation; 
detta gäller för ett strandbälte af 15—20 fammnars bredd dels 
fram emot Lilleström, dels rundt omkring en holme, Storhol- 
men, belägen nära östra stranden. Inom detta strandbälte upp- 
trädde en fauna, 1 hufvudsak likartad med den som på lik- 
nande lokaler fans 1 yttre fjorden, men hvad Molluskerna sär- 
skildt vidkommer sammansatt af uteslutande arktiska element; 
för djurlifvet på leran inom Nordbotn voro Ctenodiscus crispa- 
tus, Modiolaria nigra och Pectinaria sp. på vissa områden syn- 
nerligen karakteristiska. 
I mellersta Kvxnangen träffas redan betydligare djup, isyn- 
nerhet på vestra sidan vid foten af Arris- och Sappevarre (i 
Navitfjorden), nämligen 70—80 famnar, under det största dju- 
pet på östra sidan, i Kjeikanbugt och norr derom uppgafs vara 
40 famnar. Ungefär midt i denna bassin ligger den skog- 
beväxta ön Aarholmen, känd såsom ett betydande »fuglever», 
och på vestra sidan af denna likasom i allmänhet i bassinets 
vestra del träffades dels sten-, dels en särdeles rik skalbotten 
(hufvudsakligen af Pecten islandicus), som mot södra sidan 
aflöstes af uteslutande lerbotten, hvilken sträckte sig åt 50. 
in mot Kjeikanbugt, under det längs östra stranden N. om 
Kjeikan bottenbeskaffenheten syntes likartad med den på vestra 
sidan >). 
Den yttre fjorden begränsas såsom redan blifvit nämndt i 
V. af Mejlandshalvön, hvilken helt och hållet upptages af den 
1) I likhet med J. SPARRE SCHNEIDER. som undersökt djurlifvet i inre 
och delar af mellersta Kv&nangen, fann jag här en jemförelsevis en- 
formig fauna, hvars hufvudbeståndsdel utgjordes af Mollusker, till 
mindre del bestod af Krustaceer (Cumaceer och Amphipoder). 
2?) Ymnigare än på något annat undersökt ställe i Kvenangen förekom 
på 25—50 famnars djup vid Arrisvarre Tunikater och Bryozoer. 
