BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. wv:o 4. 1I 
Ännu mera i ögonen fallande genom sitt individantal var i inre 
fjorden Ctenodiscus crispatus, som förekom tillsammans med 
endast få andra arter. Och hvad ytterfjorden angår skulle der 
kunna talas om en Onuphis-formation, en Brachiopod-formation, 
en Ctenodiscus-formation; i Jökulfjorden om en Arca-formation 
o. s. v. Men om också dessa benämningar kunde tillämpas på 
flera punkter inom ett af de nämnda vattenområdena, kunde 
de deremot ej utsträckas till fjorden i sin helhet, emedan samma 
formationsbildande djur i de yttre och inre delarne uppträdde 
i helt olika omgifningar, ehuru vilkoren för dess egen utveck- 
ling syntes ej mindre gynsamma på det ena än på det andra 
stället. 
Det visade sig sålunda i många fall omöjligt att från en 
djurformation i de yttre fjordområdena sluta sig till faunan 
å alla lokaler för öfrigt inom fjorden, der samma djur var 
formationsbildande; och för så vidt detta uttryck användes om 
en djurform, måste detsamma sålunda 1 fråga om ett jem- 
förelsevis så inskränkt faunistiskt område som det ifrågavarande 
få en i väsentlig mån olika betydelse allt efter de skilda lokaler 
på hvilka hufvudformen uppträder. Det vore utan tvifvel af 
intresse, att 1 större omfattning än här var möjligt, nämligen 
genom jemförelser mellan flere fjordområden eller mellan kust- 
faunan på skilda punkter med likartad vattentemperatur, utröna 
huruvida i sjelfva verket vissa mera sedentära djurformers mass- 
visa uppträdande kan sägas stå i samband med andra djurs 
vistande på samma ställen och om man sålunda kan tala om 
s. k. djurformationer i vidsträcktare bemärkelse och ej blott 
såsom mera lokala företeelser. Beträffande Kv&enangen kan 
möjligen en förklaring deröfver, att ett och samma formations- 
bildande djur uppträder i olika omgifningar inom den yttre 
fjorden mot i den inre, vara att finna i samma orsaker som 
betinga faunans beskaffenhet i allmänhet i instängda fjord- 
bassiner på denna kust och som sannolikt vållat, att den arktiska 
fauna som ursprungligen var gemensam för hela fjorden, seder- 
mera då fjordens inre delar afsöndrades från hafvets omedelbara 
inflytande, fortlefde i dessa under nästan oförändrade temperatur- 
och bottenförhållanden, under det att den yttre fjordfaunan delvis 
uppblandades med söderifrån invandrade element, delvis drog sig 
undan mot djupet och derigenom trädde in i en ny omgifning. 
Såsom en belysning af nyss berörda förhållande må exempel- 
vis anföras att såväl för den inre Kvenangen (Nordbotn), som 
