BIHANG TILL Ka SV. VET-AKAD., HANDL: BAND: 11. N:o 4. 18 
Bryozoer; blandade med dessa förekommo fina hopgyttrade Serpu- 
lider, Natica grönlandica, Margarita grönlandica och cinerea, 
Trochus tumidus, Buccinum undatum, Neptunea despecta, Ve- 
lutina levigata, Pyrene rosacea, Anomia ephippium, Saxicava 
rugosa, Pecten islandicus, Balanus porcatus, Hyas coarctatus, 
Hippolyte-arter m. dl. 
Såsom redan blifvit nämndt, utmärktes ett större strand- 
bälte af 30—30 famnars vidd, bestående af grofva stenar be- 
växta med Floridéer, omkring vissa öar i yttre fjorden genom 
den synnerligen ymniga förekomsten af Placophorer, nämligen 
framför andra de tvänne arterna Boreochiton marmoreus och 
ruber, och ehuru dessa bildade hufvudmassan, träffades jemte 
dem i stor mängd Patellider, såsom Patella virginea och P. 
coeca, dessutom Margarita grönlandica, Anomia, Pagurus pu- 
bescens, Hippolyte gaimardi och pusiola m. 4. 
På sandblandad lera i ytterfjorden uppträdde i oerhörd 
myckenhet på större sträckor under 80—100 famnars vatten en 
rörmask, Onuplhis conchilega, bland en för öfrigt temligen art- 
och individfattig omgifning, bestående af Spongior, Aktinior 
(Zoanthus couchii), Holothurior, Brachiopoder (Waldheimia) 
och Pycnogonider (Pycnogonum litorale, Nymphon Strömi och 
N. hirtum). 
I samma fjordområde kunde iakttagas ännu en annan på 
flere lokaler såväl i midtrännan som längs vestra stranden 
(i sundet mot Skorpen) väl utpräglad djurformation, som lämp- 
ligast torde kallas Brachiopod-formationen efter de förherrskande 
Brachiopoderna Waldheimia cranium, Rhynchonella psittacea 
och Terebratulina caput serpentis, af hvilka den första före- 
kom vida talrikare än de båda andra. På samma ställen, 
60—90 fammnars djup, träffades Spongior (af mycket vexlande 
former), Aktinior (Tealia crassicornis och Zoanthus couchii), 
Ophiurider (Ophiopholis aculeata), Pteraster pulvillus, Kalk- 
bryozoer (Hornera lichenoides, Tubulipora atlantica, Defrancia 
Jucernaria), Anomia ephippium, Pecten vitreus och P. abyssorum, 
Arca pectunculoides v. septentrionalis m. fd. 
Till sist må nämnas den framstående plats sistnämnda lilla 
arktiska mussla syntes intaga inom ett område af Jökulfjorden, 
der djurlifvet 1 öfrigt på grund af bottenbeskaffenheten (små- 
sten med ringa lera), var föga rikt på former. Denna botten 
anträffades på 100—120 famnars djup och tillsammans med den 
nämnda Arca-arten förekommo der, ehuru fåtaliga, endast 
