8 HOLM, OM VETTERN OCH VISINGSÖFORMATIONEN. 
bestående af några »floar», hvilkas sammanlagda mäktighet 
torde uppgå till 1 fot (0,3 m.) eller på några ställen mera». 
Den öfverlagras af skiffer med Dictyonema "). Vid Knifvinge 
i Vreta Klosters socken skiljer »en bädd af kalkhaltig sand- 
sten, endast 1—3 tum (0,02—0,08 m.) mäktig och innehållande 
fragment af brachiopoder» Olenusskiffern från Dictyonema- 
skiffern ”). Dessa sandstensbildningar har jag sjelf haft till- 
fälle att iakttaga. De äro först uppmärksammade af Dr. 
WaALLIN ”). I den kalkhaltiga sandstenen eller sandiga kalken 
vid Knifvinge har jag funnit Dictyonema, hvilket fynd visar, 
att den till en del åtminstone torde tillhöra Diectyonema- 
regionen. I Estland förekommer Dictyonema stundom i sand- 
sten, som bildar inlagringar i eller underlagrar Dictyonema- 
skiffern. De af LINNARSSON och TULLBERG omnämnda Bra- 
chiopodfragmenten har jag ej lyckats återfinna. Enligt FR. 
ScHMIDT är i Estland sanden med Obolus Apollinis E1cHW. 
och Dictyonemaskiffern en till största delen samtidig bild- 
ning. Sandstenens uppträdande inom allra öfversta delen af de 
kambriska bildningarne vid Storberg och Knifvinge utvisar ej 
allenast en kortvarig höjning af ett fastland ungefär samtidigt 
med en af höjningarne med åtföljande konglomeratbildning vid 
Omberg, utan häntyder äfven på en tillförsel af sediment från 
vester. Vid Storberg är nemligen sandstenen både mäktigare 
utbildad och renare, än vid det ungefär 1,7 mil längre mot 
öster belägna Knifvinge, der motsvarande skikt står på gränsen 
mellan en sandsten och en kalksten. 
På grund af konglomeratens förekomst och beskaffenhet 
vid Omberg, antager jag derföre, att det kambrisk-siluriska 
hafvet betäckte hela trakten, men att håfsbottnen vid vissa 
tidpunkter varit underkastad höjningar. Dessa voro likväl ej 
så betydliga, att hela trakten torrlades, utan att blott en ur- 
gammal höjdsträckning, hvars plats nu intages af Vettern, 
och af hvilken Omberg endast utgör en ringa qvarstående 
del, höjdes öfver ytan. Denna trakts höjd öfver den dåvarande 
kambrisk-siluriska hafsbottnen måste då varit betydligt större 
än Ombergs nuvarande. Ombergs höjd är nemligen nu för- 
!) LINNARSSON, G. och TULLBERG, S. A., Beskrifning till kartbladet Vreta 
Kloster. Stockholn 1882: Sid: 20,22 5: G, JUN Ber Aa) NORS! 
2) Ibid., sid. 19—21. 
3) LINNARSSON, Anteckningar från en resa i Skånes Silurtrakter år 
1874. — Geol. fören. förhandl., Bd. 2, sid. 272. 
