10 HOLM, OM VETTERN OCH VISINGSÖFORMATIONEN. 
en föreställning om skiffrarnes och sandstenarnes utbredning, 
strykning och stupning. Profilerna a, b och d äro dragna 
vid motsvarande bokstäfver på kartskizzen. 
Straxt vid Borghamn uppstiger Omberg med branta 
väggar. Dessa tilltaga i höjd och stelhet mot S. Vid Vestra 
Väggar äro de fullkomligt lodräta, uppnående en höjd af nära 
300 fot !?). De utgöras der af en finkornig, seg granit. Här 
förekommer vanligen en strandremsa bildad af bergstalp från 
den branta väggen, eller hvad i Norge kallas »Ur». Profilen 
a skall föreställa förhållandena vid Vestra Väggar. 
Skematiska profiler från punkterna a, b och d på kartskizzen, fig 1. 
gr. Granit; sk. Visingsöformationens skiffer; ur. >Ur>, nedfallna block 
och stenar. 
Vid slutet af dessa lägga sig plötsligt några mycket starkt 
uppresta, nästan på kant stående, lager af mer eller mindre 
sandrika lerskiffrar emot den skrofliga bergväggen. Kon- 
takten är der helt blottad och tydlig. Emellan dessa går 
!) BOHMAN angifver enligt af honom med oktant utförd mätning, att 
bergväggen vid Vestra Väggar uppnår en höjd af 2863 fot. vid Mull- 
skräerna 13535 fot samt vid Rödgafvel 136 fot. Den i jemförelse med 
Vestra Väggar obetydliga höjden af Mullskräerna torde bero derpå. 
att det är skifferväggarnes höjd, som der af BOHMAN angifves, enär 
den branta granitväggen der dragit sig något tillbaka från stranden, 
hvarom mera strax nedan. Skiffrarne skulle således nå en höjd af 
135 fot på granitväggen. — BOHMAN, Omberg och dess omgifningar. 
Linköping 1829. Sid. 127, samt Tillägg och rättelser. 
