18 HOLM, OM VETTERN OCH VISINGSÖFORMATIONEN. 
undersökning. Jag lyckades derför ej att få se allt, som 
NATHORST der iakttagit, men af NATHORSTsS beskrifning jemte 
mina egna iakttagelser tror jag mig hafva fått förhållandena der- 
städes för mig klara. Urbergets höga, branta vägg reser sig 
omedelbart Ö. om gamla landsvägen, hvilken vid sjelfva bäcken 
här uppnår sin största höjd samt löper på »en afsats af eurit 
eller hälleflintartad protogingneis med brant stående skikt>. 
På denna träffas enligt NATHORST, ifall jag förstått honom rätt, 
fläckvis äfven sandsten, dels såsom ett tunnt lager på den 
nämnda gneisens uppresta och denuderade skikthufvuden, dels 
utfyllande springor mellan lagren» Åfven »vid gamla lands- 
vägen mot Uppgrenna» har samma förhållande af NATHORST 
iakttagits. Denna afsats af urberg utgör antagligen ett ned- 
sjunket parti. När man vid Gerabäcken bestigit bergshöjden 
utbreder sig mot Ö. ett jemförelsevis slätt, småkuperadt land- 
skap med en höjd af 160 till 190 meter öfver Vettern. Nedom 
den gamla landsvägen och den nedre afsatsen af urberg bildar 
urberget äfven en brant, utför hvilken Gerabäcken störtar sig. 
Nedom denna »längst upp mot bäckfåran ...... i dalkjusans 
botten» träffas hvit sandsten tillhörande Visingsöformationens 
bottenlag. Jag antecknade ej stupningen, då den syntes mig 
varierande, dessutom äro här inga sammanhängande profiler 
blottade. Nedom denna hvita sandsten träffas närmare nya 
landsvägen »röd- och hvitflammig sandsten, mycket lik Skånes 
Keuper, marken är under en sträcka rödfärgad häraf». Längre 
ned mot Vettern följa sandstenar och sandstensskiffer, konglo- 
merat, lerskiffer, hårdare och mjukare, med kalklager och bollar, 
blottade, dels i Gerabäcken, dels vid nya landsvägen och vid 
stranden. 
NATHORST omnämner en förkastning, som han träffat i 
strandprofilen, men anmärker, att denna troligen fortsätter högre 
upp i sluttningen. Denna förkastning skulle således antagligen 
temligen vinkelrätt skära stranden. Sannolikt uppträda dock 
här vid Gerabäcken ett par med stranden och urformationens 
murlinie mer eller mindre parallelt löpande förkastningar. 
Sjelfva hufvudförkastningen, som bildar murlinien, framgår O. 
om gamla landsvägen. En underordnad förkastning, som mellan 
sig och hufvudförkastningen innesluter den nedre urbergs- 
terrassen, hvilkens bredd åtminstone vid Gerabäcken är mycket 
ringa, framgår derstädes VY. om landsvägen. Huruvida före- 
komsten af den hvita sandstenen, tillhörande formationens 
