8 HOLM, OM VETTERN OCH VISINGSOFORMATIONEN. 
ND 
ända afsmalnar Vettern något, derigenom att bergshöjden vid 
Bankeryd temligen plötsligt springer fram mot öster. Strän- 
derna blifva härefter åter nästan fullkomligt parallela och 
bildas af höga, brant uppstigande bergväggar, ända tills strand- 
konturen på båda sidor plötsligt böjer sig nästan rätvinkligt 
och tvärt afskär sjön, som här ännu har en bredd af 8,000 m. 
eller omkring 3/3 mil. Sjelfva södra stranden utgöres dock 
ej af bergshöjder, utan af, på ett underlag af Visingsöforma- 
tionens sandsten hvilande, mäktiga qvartära aflagringar, af hvilka 
den yngsta bildas af betydande sandmassor, såsom en eller 
tvenne terrasser, utvisande en fordom större vattenhöjd hos 
Vettern. Bergshöjderna deremot fortlöpa med ungefär oför- 
ändrad riktning mot söder, i det att Vetterns dal mot söder 
fortsätter sig såsom tvenne, af ett mellanliggande höglands- 
parti åtskilda, dalgångar. Om Vetterns yta stode 20—30 m. 
högre än nu, så skulle sjöns södra ända derför bilda tvenne 
spetsiga vikar mot SSV. och SSO. Att detta äfven en gång 
varit fallet, derom vittna de ofvannämnda sandterrasserna. 
Den vestligaste dalgången är den största och bredaste. Den 
utmynnar vid Jönköping samt sträcker sig såsom en öppen 
dal omkring ?/, mil mot söder. Den östliga dalgången, Hus- 
qvarnadalen, är betydligt smalare och kortare. Dess östra dal- 
vägg är mycket hög och brant. Denna utgör en oafbruten fort- 
sättning mot söder af Husqvarnabergen. Dessas mestadels så godt 
som obestigliga murlinie fortsätter mot norr nära nog oafbrutet 
upp till Grenna, nästan omedelbart uppstigande ur Vettern. 
Vid Grenna aflägsnar den sig under en sträcka något från 
stranden, lemnande mellan sig och Vettern den bekanta af 
Visingsöformationens skiffrar bildade strandremsan, hvarpå sta- 
den är belägen. Något S. om Sjöberga gästgifvaregård när- 
mar sig bergshöjden af urberg ånyo sjöstranden. N. om Sjö- 
berga blir trakten allt lägre, och tillfölje häraf nedsjunker 
äfven bergväggens höjd, tills den slutligen vid Hästholmen 
endast utgöres af låga strandklippor. Den bildar likväl äfven 
här en rak strandlinie i klippan, utan vikar eller uddar, och 
Vettern har här en sträcka S. om Hästholmen, såsom det kan 
ses af höjdkartan, omedelbart invid stranden djup af 50 till 
öfver 70 m., utvisande, att murlinien här fortsättes under sjöns 
yta. N. om Hästholmen höjer sig Omberg plötsligt med sina 
höga, lodräta bergväggar omedelbart uppstigande ur sjön så- 
som ofvan är beskrifvet. 
