30 HOLM, OM VETTERN OCH VISINGSÖFORMATIONEN. 
N. om Omberg följer brottlinien ej längre strandens kon- 
tur. Vadstena- och Motalavikarne tillhöra, såsom NATHORST 
påpekat, ej den egentliga Vettern, utan äro af senare datum !), 
Vetterns östra dalvägg fortsätter deremot 1 rak linie förbi ön 
Jungfrun mot Fjuk. Här bli dock bottnens reliefförhållanden 
mera orgelbundna och beteckna ej vidare så tydligt brottlinien. 
Sannolikt är dock, att den fortsättes öfver dessa öar, förutsatt 
att deras bergart såsom jag ofvan påpekat skulle utgöras af 
den förkastningssprickan utfyllande friktionsbreccian, eller också 
straxt V. om dem, i fall de äro bildade af Visingsöformationens 
bottenbreccia, emedan Ö. om denna linie urberget anstår på 
Erkerna och vid L. Hals ?), under det att de längs Motala- ooh 
Vadstenavikarnes stränder utbredda silurlagren med största 
sannolikhet bilda sjöbottnen för öfrigt. Möjligen uppträda här 
1 likhet med vid Gerabäck ett par parallela förkastningar. 
Öarne skulle då motsvara den nedre urbergsterrassen derstädes, 
med fläckvis bibehållna sedimentära lager, ehuru endast dessa 
senare på Fjuk och Jungfrun äro synliga, lagringen på ur- 
berget dold af Vettern. 
Den af NATHORST antagna barrieren af urberg mellan 
Visingsöformationens aflagringsområde och silurbildningarnes 
är svårt att klart tänka sig. Jag föreställer mig förhållandena 
deremot ungefär så, som om man tänkte sig, att en förkastning 
nu skulle bilda sig längs Ombergs östra fot, delvis afskärande 
de kambrisk-siluriska lagren, delvis råkande endast urberget, 
och genom hvilken vestra sidan, d. v. s. Omberg sjelf, skulle 
sänkas minst 300 meter. På den qvarstående östra sidan skulle 
då träffas, 1 sjelfva brottlinien, breccia, öster derom små par- 
tier af urberg jemte kambriska bottenlager samt slutligen 
silurlager, utbredande sig fullkomligt orubbade. 
Från L. Hals fortsätter brottlinien dold af djupa qvartära 
aflagringar mot Näs och Åskebäck. Det är troligt, att under 
hela denna sträcka en smal rand af urberg skiljer Visingsö- 
formationen från silurlagren 2). Norrut härifrån känner jag ej 
de orografiska förhållandena så fullständigt. Längs stranden 
angifva de topografiska kartorna bergkullar, men kartorna äro 
äldre och sakna höjdsiffror 3), hvarför jag ej kan yttra mig 
!) NATHORST, Visingsöformationen, sid. 435. 
2) Jemf.: Öfversigtskartan i: LINRS., Pal. lagren kring Motala; NATHORST, 
Geologisk öfversigtskarta öfver Sverige, Södra bladet; samt NATHORSTS 
uppgift om granit vid L. Hals, NATHORST, Visingsöformationen, sid. 435. 
3) Topografiska kartbladet »Carlsborg» är tryckt 1842, öfversedt 1860. 
