BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND l1. N:O 7. 35 
läge är mycket skiljaktigt efter ytans ojämnhet, hvarpå de» 
(lagren) >»hvila». »Vid Omberg, der de äro uppreste mot 
brådstörtande granitväggar, finnas sandstens- och skifferlagren 
nästan stående, med några och 20 gr. lutning från lodlinien 
i åtskilliga väderstreck.» »Omkring Grenna luta lagren med 
den uråldriga bergvägg, hvarpå de hvila, men lutningsvinkeln 
är desto mindre ju längre från bergväggen. Se vidare 
NATHORSTS referat 1: »Visingsöformationen», sid. 422—423. 
—— Samling till en mineralogisk geografi öfver Sverige. 
Stockh., sid. 220—225; samt: Versuch einer mineralogischen 
Geographie von Schweden von W. HisiInGEr. Uebersetzt und 
mit Erläuterungen und Zusätzen versehen von K. A. BLÖDE. 
Freyberg 1819, sid. 274—279. 
I andra Tyska upplagan är HISINGER mycket kortfattad 
och anför de hithörande sandstenarne jemte ler- och mergel- 
skiffern endast i sammanhang med öfvergångsformationens 
sandsten vid Roxen i Östergötland. 
—— Versuch einer mineralogischen Geographie von 
Schweden. Umgearbeitete und vermehrte Auflage. Aus der 
Handschrift iäbersetzt von F. WÖHLER. Leipz. 1826, sid. 19— 
20, 194—195. 
1824. Enligt WAHLENBERG äro sandstensbildningarne »vid 
östra sidan af Vettern och äfven midt uti den af ganska tve- 
tydig ålder» Å den ena sidan ger den tillkänna »öfvergångs- 
natur», å den andra är man frestad anse den »som en långt 
yngre tillhårdning». »På Rökneöarne och Ombergs så kallade 
rödgafvel är den tydligt en öfvergång från sjelfva graniten»>. 
WAHLENBERG är derföre tveksam, om han skall antaga »en 
bildning, som fortgått genom fere bildnings-perioder, och 
som å ena sidan genom sitt sammanhang med vanliga granit- 
berget visar sig vara äldre än ..... Östgötha öfvergångskalk, 
men å andra sidan och andra ställen antager ett sådant för- 
hållande till Vetterns ännu varande beskaffenhet, att den 
synes yngre än alla våra flötzer.» 
—— Om Svenska jordens bildning, sid. 49—50. Tid- 
skriften Svea. Upsala. 
1828—1840. Såsom NATHORST anmärker äro de upplys- 
ningar om Visingsöformationen, som HISINGER lemnar i: An- 
teckningar i Physik etc., ungefär desamma som i: Samling 
till en mineralogisk geografi öfver Sverige. HIsINGER söker 
dock nu förklara, huru lagställningen vid Omberg uppstått. 
