42 HOLM, OM VETTERN OCH VISINGSÖFORMATIONEN. 
—— Kunna de svenska sjöbäckena förklaras såsom en 
direkt följd af den sekulära förvittringen. Geol. fören. för- 
handl. Bd IV, sid. 474—475. 
1880. LINNARSSON beskrifver noga »konglomeratet> på 
öarne Jungfrun och Fjuk, samt anser det bilda Visingsö- 
formationens bottenlag. Beträffande formationens bildnings- 
tid uttalar han sig mycket reserveradt. Den nästan fullkom- 
liga frånvaron af organiska lemningar, oaktadt bergarterna 
synas väl egnade till bevarande af sådana, anser han snarast 
kunna tala för »en mycket aflägsen tid, äldre än den då de 
kambriska sandstenarne t. ex. i Vestergötland och Nerike 
afsatte sig.» Han tillfogar likväl: »I och för sig är den dock 
ingalunda bevisande.» 
LINNARS., Pal. lagren kring Motala. 
1880. LINNARSSONS undersökningar göra det sannolikt, 
att äfven längs Vetterns vestra sida, från Karlsborg förbi 
Hjo och söderut, underlaget för strandremsan mellan Vettern 
och en äfven här på något afstånd från stranden framstry- 
kande temligen betydlig bergshöjd — delvis känd under 
namnet Hökensås — består af Visingsöformationens lager. 
LINNARS., Trakten kring Hjo. 
1881. TÖRNEBOHM antager såsom ej osannolikt, »att en 
förkastning framstryker mellan de siluriska lagren och Vi- 
singsöformationen> i Östergötland och att denna förkastning 
i sin fortsättning mot NNO skulle kunna tänkas gå mellan 
den senare formationen och graniten i öster, äfvensom att 
möjligen »ännu en annan med den nyss antydda parallel för- 
kastning kan gå utmed stranden V om Hals och de SSV 
derom belägna holmarne och skären.» 
—— Beskrifning till blad N:r 7 af geologisk öfversigts- 
karta öfver mellersta Sveriges bergslag, sid 28. Stockholm. 
1884. NATHORST omnämner i största korthet det vigti- 
gaste, af hvad som är bekant om Visingsöformationen. Han 
påpekar nu, att den lilla sandstensaflagring, som förekommer 
vid Stensjön i Lekeryds och Öggetorps socknar gör ett undan- 
tag från, att »så vidt man hittills känner Visingsöserien är 
bunden vid Vettern.> Den antages dock af NATHORST »genom 
en vik ha stått i förbindelse med förstnämnda sjö.» 
Beträffande åldern synes NATHORST nu vara nästan ännu 
mera tveksam än 1877. »Förhållandena norr om Grenna 
ådagalägga emellertid, att den aflagrats sedan urbergets lager 
