46 HOLM, OM VETTERN OCH VISINGSÖFORMATIONEN. 
ningarne i Östergötland, men vi kunna med bestämdhet ej 
begränsa dess bildningstid närmare än, att den måste infalla 
mellan senare hälften af silurtiden och qvartärtiden. 
Gissningsvis kunna vi dock möjligen våga gå ännu ett 
steg längre. Det är visserligen i allmänhet mycket osäkert 
att på grund endast af den petrografiska beskaffenheten be- 
stämma en bildnings ålder, men inom smärre områden kan 
man dock i brist af försteningar med någon visshet våga det- 
samma. Se vi efter, om det i Skandinavien på ej allt för 
långt afstånd finnas några bildningar, som erbjuda någon petro- 
kd likhet med Visingsöformationens bergarter, så finna vi, 
att i Skåne sådana möjligen förekomma. 
I Skåne finnes nemligen ett skiktsystem af »brokigt fär- 
gade mest röda eller grönaktiga leror, lösa sandstenar och 
konglomerat», hvilka på grund af de »petrografiska karakte- 
rerna samt läget omedelbart under de rätiska lagren» hänföras 
till Keupern !). De öfverensstämma med Visingsöformationen 
deruti, att de synas sakna försteningar. Sådana äro åtminstone 
uti dem ännu ej funna. Den petrografiska likheten dem emellan 
synes vara rätt stor. Visingsöformationens lerskiffrar äro lik- 
väl fastare, ofta mera sandrika än den skånska keuperleran. 
Lika färgade, gröna och röda äro de begge. Dock synes i 
motsats mot keuperlagren i Skåne hos Visingsöformationen 
den gröna färgen vara den vida öfvervägande. TI synnerhet 
sandstenarne visa enligt NATHORST stundom stor likhet med 
hvarandra ?).- 
På grund af denna petrografiska likhet torde man kunna 
våga framkasta, huruvida ej Visingsöformationen skulle kunna 
tillhöra keuperbildningen. Den torde i så fall hafva samman- 
hängt med bildningarne i Skåne. Att den nu förekommer så 
enstaka, bör ej förvåna oss, då vi känna, hvad denudationen 
kan uträtta, och hvad den utfört både hos oss och annorstädes 3). 
1) NATHORST, Upplysningar till geol. öfversigtskarta öfver Sverige. Södra 
bladet, sid. 30. 
2?) NATHORST, Visingsöformationen, sid. 434. »Mellan gamla och nya lands- 
vägen visar Gerabäcken på norra sidan först röd- och hvitflammig lös 
sandsten, mycket lik Skånes keuper; marken är under en lång sträcka 
rödfärgad deraf.» 
Jag måste här anmärka, att jag ej varit i tillfälle att sjelf jemföra 
Visingsöformationens och keuperbildningarnes i Skåne petrografiska likhet. 
3) Det är sannolikt, att silurhafvet nästan oafbrutet utbredt sig öfver hela 
sydligare Sverige, från Norge till Ryssland, samt att derför ett samman- 
hängande mäktigt täcke af kambriska och siluriska lager betäckt hela 
denna rymd. BRÖGGER har redan påpekat, att så måste hafva varit 
