BIHANG. TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11; N:o 14. 13 
gen eruptiven Gesteine» uppställer ROSENBUSCH visserligen gab- 
brobergarterna ännu som en egen familj, men i motsats här- 
till uttalar han sig på flera ställen på det bestämdaste för 
den uppfattningen, att gabbron i sjelfva verket ej är något 
annat än en underafdelning under diabasen. Så säger han i 
sin »Mikroskopische Physiographie» sid. 327 (vid redogörelsen 
för diabasfamiljen): »Ich bin der Uberzeugung, dass auf die 
Dauer eine Abtrennung der Gabbros von den Diabasen nicht 
durchfihrbar sein wird; dass wir bei diesen Gruppen kinstlich 
scheiden, was natirlich zusammen gehört, scheint mir beson- 
ders auch durch die geologischen Verhältnisse und einige syste- 
matische Beziehungen erwiesen». Vidare heter det (sid. 459) 
vid redogörelsen för gabbrons mineralogiska sammansättning: 
»Uber die Schwierigkeit einer exakten Abgrenzung der Gabbro- 
gesteine von den Diabasen wurde bereits gelegentlich dieser 
Felsarten gesprochen. In keinem Falle können die Plagioklas- 
Diallaggesteine einen Anspruch auf volle Selbständigkeit er- 
heben, höchstens diirfen sie als eine Unterabtheilung der Dia- 
base gelten, welche sich durch eine eigenthuämliche Struktur und 
Theilbarkeit ihres Pyroxens charakterisiren». 
Denna åsigt kan författaren ej dela. Det kan visserligen 
ej förnekas, att diallagen hvarken i morfologiskt, optiskt eller 
kemiskt afseende väsentligen skiljer sig från annan monoklin 
augit. Det kan till och med mycket ofta inträffa, att man ej 
är i stånd att afgöra, huruvida ett visst mineral bör kallas 
diallag eller augit. Icke dess mindre lider det enligt min 
åsigt intet tvifvel, att en viss fullt sjelfständig och från dia- 
basen vidt skild bergartsgrupp finnes, hvilken innehåller en 
pyroxen, som utmärker sig genom en mer eller mindre ut- 
preglad afsöndring parallelt med ortopinakoidet coPo, d. v. s. 
diallag som väsentlig beståndsdel jemte plagioklas. Den egent- 
liga skillnaden mellan denna bergartsgrupp, den s. k. gabbro- 
gruppen, och diabasen beror likväl ej på olikheten i pyroxe- 
nens utbildning och struktur, hvilken i och för sig är ganska 
oväsentlig. Den beror fastmer på dessa båda bergarters olika 
genetiska och geognostiska förhållanden, på deras olika fränd- 
skap till andra bergarter, på deras olika struktur och utseende 
samt på deras olika omvandling o. s. V., 0. 8. V. 
Hvad de genetiska och geognostiska olikheterna angår 
synes dessa lämpligen kunna karakteriseras så, att diabasen 
') Neues Jahrbuch etc. 1882. Band II. Heft 1 sid. 17. 
