16 FR. EICHSTÄDT, PYROXEN OCH AMFIBOEFÖRANDE BERGARTER. 
på grund af kontaktförändringar ändrar utseende så, att den 
kan vara svår nog att igenkänna och skilja från omgif- 
vande bergarter, dels ock derpå att den blifvit liksom inknå- 
dad och inpressad i dessa på ett sådant sätt, att den stundom 
till och med synes vexellagra dermed. Huru gabbron blifvit 
imknådad och inpressad i den omgifvande bergarten och huru 
den dervid förändrats, kan man särskildt tydligt studera vid den 
lilla gabbrokuppen N om Fårhults station samt vid före- 
komsten S om Gamleby, på hvilka ställen gabbron sätter upp 
oenom kvartsit. 
Å andra sidan bildar gabbron likväl ej alltid fullt sjelt- 
ständiga massiv, utan endast liksom kärnor af sådana, hvilka, 
bortsedt från de genom kontaktmetamorfos framkallade förän- 
dringarne, utåt eller åt en sida så småningom ändra karak- 
tär samt öfvergå i andra mera sura bergarter. Huruledes gab- 
bron så småningom öfvergår i en granitartad bergart, kan man 
studera Ö om Wirserumssjön på bladet »Hvetlanda», N om sjön 
Allgunnen på bladet >»Wexiö» m. fl. st. Om nu en dylik art- 
förändring af gabbron dessutom får ett skiffrigt utseende på 
orund af kontaktinverkan, kan det lätt se ut, som om gabbron 
verkligen ginge öfver i en skiktad gneisartad bergart. Några 
oanfäkteliga iakttagelser, att massformig gabbro på detta sätt 
verkligen skulle öfvergå i skiktade bergarter, föreligga deremot 
ej. Att väsentligen af augit och plagioklas bestående bergarter 
kunna vexellagra med kristalliniska skiffrar, är derför ej ute- 
slutet och förefaller heller ej osannolikt. Dylika bergarter äro 
emellertid sjelfva kristalliniska skiffrar och hafva föga gemen- 
samt med massformig gabbro. 
Det har ofvan antvdts, att gabbron vid kontakten kan vara 
impressad i omgifvande bergarter, så att densamma i dessa 
bildar ett slags apofyser eller smärre lagergångar. Huruvida 
verkliga gångar af gabbro finnas i dessa trakter, är, ehuru ej 
osannolikt, likväl ännu ej kändt. Man kan visserligen på sina 
ställen såsom vid Gamleby, i massivet SV om Loftahammar, 
i masssivet omkring Björkmossa och Wirserum o. s. v. iakttaga 
vånglika strimmor af en något olika sammansatt (väl städse 
mera sur) gabbro eller dioritartad bergart i gabbron. Dylik: 
strimmor äro likväl enligt min uppfattning ej att anse såsom 
egentliga gångar utan som ett slags »Schlieren» i gabbron. Möj- 
ligen äro till och med granitgångarne och granitådrorna, hvilka 
ofta genomsätta gabbron (i sådana fall omvandlad i diorit) i 
