BIMANG TILL! K-SVi! VETLSAKAD. HANDL: "BAND! 11 N:o 14: 23 
bör den utan tvifvel anses som enstatit, 1 senare som broncit. 
Enstatit och broncit förekomma dock om hvarandra till och 
med i samma prof. <Interpositionerna äro desamma som i 
diallagen. Törhända äro de likväl i allmänhet sparsammare, 
liksom ock afsöndringen ofter P2 i allmänhet synes vara 
mindre utpreglad. Till mängden vexlar den rombiska pyroxenen 
betydligt. I många prof saknas den nästan helt och hållet, i 
andra kan den deremot så tilltaga 1 mängd, att den blir minst 
lika riklig som diallagen. Ur rent petrografisk synpunkt måste 
bergarten i senare fallet betraktas som en enstatit- eller bron- 
citgabbro (norit). 
Hornblendet förekommer i två modifikationer, nemligen 
dels som primärt och dels som sekundärt hornblende. Det må 
likväl anmärkas, att diagnosen mellan dessa båda modifikationer 
stundom kan vara svår nog. I allmänhet tror jag likväl ej, att 
man skall misstaga sig, om man anser det kompakta, brun- 
aktiga och med utmärkt tydliga prismagenomgångar försedda 
hornblendet för primärt och det trådiga, stängliga eller bla- 
diga, mera grönaktiga hornblendet för sekundärt. Båda slagen 
af hornblende kunna vara starkt dikroitiska, men de skilja sig 
i detta afseende, som det vill synas ganska konstant, genom 
färgen på den parallelt med c vibrerande strålen, hvilken hos 
det primära hornblendet är brungrön, hos det sekundära der- 
emot blågrön. Här tages t. v. endast hänsyn till det primära 
hornblendet. Detta påträffas mycket ofta sammanvuxet med 
pyroxenmineralen. Det uppträder likväl ej sällan äfven såsom 
sjelfständiga, i bergartsväfnaden inlagrade kristallkorn. Då 
hornblendet är sammanvuxet med pyroxenen, bildar det an- 
tingen rundt om slutna zoner omkring pyroxenkornen, eller 
också finner man det endast ensidigt anvuxet vid eller på an- 
nat sätt mera lösligt förenadt med dessa. Dessutom finner 
man mycket ofta talrika små oregelbundna hornblendepartier 
inneslutna i pyroxenen. Dessa i pyroxenen invuxna horn- 
blendepartier släcka städse ljuset samtidigt sinsemellan och 
samtidigt med det yttre, omkring pyroxenen lagrade hörn- 
blendet. De hafva således fullkomligt samma optiska och 
följaktligen äfven samma kristallografiska orientering. Denna 
senare sammanfaller vanligen med pyroxenens, hvilket framgår 
deraf, att genomgångarne utan afbrott fortsätta ur det ena 
mineralet i det andra. Rätt ofta ser man likväl äfven, att de 
båda mineralen sammanvuxit på ett mera oregelbundet sätt, 
