30 FR. EICHSTÄDT, PYROXEN OCH AMFIBOLFÖRANDE BERGARTER. 
Vid detta stadium af omvandlingen har man således en väsent- 
ligen af hornblende och labrador bestående bergart, hvilken i 
det stora hela ännu bibehållit gabbrotypen oförändrad, d. v.s. 
en uralit- eller smaragditgabbro. 
Efterhand kan likväl äfven plagioklasen förändras. Den 
blir först grumlig och ogenomskinlig samt får under mikro- 
skopet ett utseende, som mycket erinrar om »kaoliniserad> fält- 
spat. Färgen blir hvit eller svagt röd eller gulaktig och 
genomgångarne otydliga med fettartad glans. Afven tvillings- 
repningen förstöres naturligtvis; äfvenså de mörka inter- 
positionerna. På grund af fältspatens ljusa färg är äfven berg- 
Rosett af prehnit i Gabbron fr. Ry- Prehnit i gabbron från Björkmossa. 
ningsnäs. De rosetten omgifvande Först. omkring 100 ger. 
kornen bestå likaledes af prehnit. 
Först. omkring 300 ggr. + nikols- 
prismor. 
arten 1 sin helhet betydligt ljusare än den ursprungliga gabbron 
samt öfverensstämmer äfven 1 öfrigt till sitt utseende mera 
med hvad man i allmänhet är van att föreställa sig under 
benämningen diorit. Omsider utbildas emellertid små, lifligt 
polariserande fjäll i den hvitgrumliga plagioklasmassan. Dessa 
fjäll växa efter hand allt mer samt sluta sig så småningom 
tillsamman till större, af fima trådar eller blad sammansatta 
korn, hvilka å sin sida gruppera sig till mer eller mindre 
grofkristalliniska aggregat. Vid fullständig omvandling upp- 
står på detta sätt ur plagioklasen ett aggregat af färglösa, lifligt 
polariserande korn, hvilka helt och hållet upptaga det förut 
