34 FR. EICHSTÄDT, PYROXEN OCH AMFIBOLFÖRANDE BERGARTER. 
nit och hornblende bestående bergart, en prehnit-hornblendesten - 
Emellertid finner man endast sällan prof, i hvilka prehnitbild- 
ningen fullt afslutats, ty äfven om man i enstaka preparat 
skulle finna all fältspat förvandlad i prehnit, så kunna likväl 
andra preparat af samma stuff ännu visa sig innehålla rätt 
mycken oförändrad fältspat. 
Den ofvan beskrifna bergarten från Björkmossa, från Klefva 
o. 8. v. kan betraktas som typen för den i dessa trakter upp- 
trädande olivinfria gabbron. Vi vilja här uppräkna de fynd- 
orter, der bergarten, äfven om smärre olikheter förefinnas, 
närmast synes motsvara den ofvan beskrifna typen. Hithörande 
fyndorter äro utom de redan nämda: vissa delar af gabbrofältet 
omkring Eksebo, Ellarebo och Fagerhult i Mörlunda socken; 
en liten enstaka kupp SW om Byestad i Alsheda socken; en 
häll vid stora vägen NO om Gastorp i samma socken; en liten 
kupp NO om Öflandehult i Ökna socken; trakten omkring 
Kongstorp i Melby socken samt Odensås i Tveta socken, 
alla på bladet »Hvetlanda». Vidare en ö Ö om Stensö samt 
Granön 1 Allgunnen 1 Stockaryds socken; trakten N om Plan- 
tingboda i Asa socken; en häll S om Holmeshultsjön samt 
trakten omkring Målen i Ramqvilla socken, bladet »Vexiö. 
NV om Hvyalt i Ryssby socken samma blad påträffas slutligen 
en bergart, som till sammansättning och struktur synes stå vn 
ofvan uppräknade bergarterna mycket nära. Dess bestämning 
som massformig gabbro är dock något oviss. 
Olivinförande gabbro från Ryningsnäs m. fl. st. 
Olivin synes i det hela taget vara en ganska rar bestånds- 
del i dessa trakters gabbroarter. Visserligen påträffas olivin 
eller omvandlingsprodukter deraf rätt ofta i hithörande berg- 
arter, men dess mängd är likväl i allmänhet ringa och dess 
förekomst ej konstant ens i prof från samma fyndställe. Såsom 
exempel på en olivinförande gabbro må emellertid bergarten 
från trakten S om Ryningsnäs station i det följande något 
närmare beskrifvas. Bergarten, som på nämda ställe till ganska 
betydande längd och djup är genomskuren af jernvägslinien, 
visar sig alltigenom fullkomligt massformig men mycket vex- 
lande med afseende på gry och utseende i öfrigt. De olika 
partierna vexla med och öfvergå i hvarandra utan någon syn- 
bar ordning. Stundom är öfvergången nästan plötslig. 
I jemförelsevis oförändradt tillstånd är bergarten djupt 
violettsvart samt består af svart diallag, svartviolett plagioklas 
