BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 14. 41 
pyroxenarter. De visa sig sålunda esomoftast mycket tydligt 
repade eller strimmiga på grund af en trådig eller bladig af- 
- söndring efter ortopinakoidet, hvilken antingen ensam eller i 
förening med en riklig inlagring af interpositioner framkallar 
detta utseende. Interpositionerna äro antingen mörka staf- eller 
punktformiga kroppar eller också brunt genomskinliga blad, 
liknande dem som vanligen förekomma i broncit eller hyper- 
sten o. s. v. Prismagenomgångarne äro ofta mycket tydliga 
såväl hos bronciten som diallagen. Vid omvandlingen öfver- 
går diallagen på vanligt sätt i hornblende, bronciten deremot 
i ett mycket blekgrönt, lifligt polariserande, trådigt eller bla- 
digt mineral. Huruvida äfven bronciten kan öfvergå i horn- 
blende, har ännu ej med säkerhet kunnat afgöras men före- 
faller likväl ej osannolikt. 
Primärt hornblende uppträder i mycket olika mängd 1 de 
olika profven. I allmänhet är det likväl ganska rikligt. Dess 
utseende och egenskaper äro desamma som de, hvilka blifvit 
anförda för det primära hornblendet i Björkmossagabbron: 
Åfven glimmern är ganska riklig. Denna glimmer är emeller- 
tid i flera afseenden olik vanlig magnesiaglimmer. Mest i 
ögonen fallande är olikheten i färg. I basiska snitt är den 
nemligen vacker rödgul eller orangegul, allt efter lamellernas 
tjocklek. I tvärsnitt är den deremot brunröd, då bladgenom- 
gångarne äro parallela med undre nikolsprismats hufvudsnitt 
och mera rent gul, då de äro vinkelräta deremot. Absorptionen 
synes vara något mindre än hos vanlig magnesiaglimmer. Axel- 
vinkeln är mycket liten. Emellertid förekommer äfven vanlig 
magnesiaglimmer stundom till och med i samma prof som den 
gulröda varieteten. 
Kvarts ingår 1 somliga hithörande prof, men saknas i andra. 
Sålunda påträffas kvarts 1 jemförelsevis ganska betydlig mängd 
i de båda förut nämda profven från L. Grundemar och St. 
Slipholmen. På samma gång som kvartsen tilltager i mängd, 
synas äfven glimmer (i så fall vanlig magnesiaglimmer) och 
hornblende tilltaga, så att bergarten så småningom öfvergår 
till andra artförändringsr. Olivin har deremot ej påträffats i 
något hithörande prof, lika litet som några omvandlingsproduk- 
ter, som skulle kunna tyda på detta mineral som sitt moder- 
mineral. Mörka korn af magnetisk jernmalm jemte svafvelkis 
äro 1 allmänhet mycket rikliga, apatit deremot sällsynt. 
