BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 1l. N:0 14. 53 
Åfven vid Björkmossa påträffar man på flera ställen midt 
inne i gabbrofältet en till sitt yttre utseende ganska granitlik 
glimmergabbro. Denna innehåller likväl ingen ortoklas utan 
endast plagioklas, hvilken till sin sammansättning närmast mot- 
svarar basisk andesin eller sur labrador. Följande två från 
hvarandra något afvikande värden erhöllos nemligen för ut- 
släckningsvinkeln i spjelkblad efter P: 
1) A =3 
2) NN =5 
Dessutom mättes utsläckningsvinkeln 1 ännu ett tredje 
spjelkblad och erhölls dervid ett värde af 7. Det kunde 
likväl ej afgöras, om denna lamell var orienterad efter P eller 
efter M. Den saknade nemligen tvillinglameller, så att man 
ej kunde göra några slutsatser på grund af symmetrisk eller 
osymmetrisk utsläckning i förhållande till tvillingslinien. Inter- 
ferensfiguren i konvergent polariseradt ljus gaf heller ingen 
I 
upplysning. Att plagioklasen genomgående måste vara mera 
basisk än t. ex. i den förutnämda glimmergabbron från Grön- 
vik, framgår för öfrigt deraf, att mätningarne af utsläcknings- 
vinkeln i makrodiagonala snitt i preparaten genomgående ge 
högre värden än 1 sistnämnda bergart. Här må några af de 
högsta värdena anföras: 
Ena systemet. Andra systemet. 
Ör 16” 
205:3 2085 
PAR 20-15 
I glimmergabbron från Asbyholm i Bringetofta socken, 
bladet »Nydala», är plagioklasen likaledes normal andesin en- 
liot följande mätningar: 
C c 
A) Spjelkblad efter P 
1) VE=NRS0 
4 SMA 18213 
VE ZE 
B) Spjelkblad efter M 
11) NAN = ne 
2) Wen ÖR 
Det synes således vara allmänt gällande regel, att fält- 
spaten i glimmergabbron har en mera sur sammansättning än 
