58 FR. EICHSTÄDT, PYROXEN OCH AMFIBOLFÖRANDE BERGARTER. 
ofta påpekade omständigheten, att fältspaten ofta kan vara 
fullkomligt frisk, ehuru pyroxenen helt och hållet omvandlats. 
Det förefaller derför sannolikast, att fältspatens omvandling 
liksom kloritbildningen o. s. v. tillhör en senare period af berg- 
artens utveckling och vållas af den vanliga regionalmetamorfosen. 
Redan förut hafva de gabbroförekomster blifvit uppräknade, 
hvilka ännu innehålla frisk pyroxen. Vid samtliga dessa före- 
komster kan man säkerligen äfven påträffa fullständigt om- 
vandlad bergart. Det återstår således här endast att uppräkna 
några ställen, der bergarten, så vidt de undersökta profven ge 
vid handen, ej mera innehåller någon pyroxen eller åtminstone 
högst sporadiska rester deraf men likväl på grund af ut- 
seende och habitus /måste anses som omvandlad gabbro. Så- 
dana förekomster äro utom de redan nämda vid Katebo, 
Flage och Mörlunda station följande: V om Hällebult i 
Hults socken samt trakten NV om Husartorpet mellan 
Öflandehult och Ökna i Ökna socken, bladet >»Hvetlanda»>; sö- 
dra ändan af Höredasjön i Ramqvilla socken, Ingamåla i Frö- 
deryds socken, Ö om Hökasjön samt trakten NO om Asa- 
sjön i Asa socken, alla på bladet »Vexiö»; vidare skolhuset 
SO om Abbemåla i Lannaskede socken, bladet »Nydala» samt 
slutligen den lilla förekomsten N om Fårhults station, bladet 
»Westervik>. 
2. Dioritgruppen. 
I det föregående hafva vi- sett, att den vanliga gabbron 
eller noriten, hvilken sjelf som oftast innehåller något primärt 
hornblende, kan öfvergå till hornblendegabbro, derigenom att 
hornblendet så tilltager i mängd, att det bildar en väsentlig 
beståndsdel vid sidan om pyroxenmineralen eller dessas om- 
vandlingsprodukter. Men om det primära hornblendet helt och 
hållet förtränger och ersätter pyroxenen, då bör bergarten ur 
petrografisk synpunkt tvifvelsutan anses som en diorit, äfven 
om det någon gång skulle visa sig, att den geognostiskt till- 
hör samma förekomst som en otvifvelaktig gabbro. En så- 
dan bergart uppfyller nemligen alla vilkor för en diorit, ty 
den är ju en äldre, massformig, väsentligen af primärt horn- 
blende och plagioklas bestående bergart. 
Verkliga kvartsfria dioriter synas dock vara ganska säll- 
synta åtminstone inom de i fråga varande trakterna. Något 
