BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 14. 63 
och ren substans. Gränsen mellan den inre grumliga kärnan 
och den yttre klara zonen är vanligen ganska skarp, men dess 
förlopp än regelbundet, än mera oregelbundet. Sålunda 
visar den inre kärnan än ganska tydliga kristallkonturer, 
än rundade eller till och med nästan brottstyckeliknande 
former. Tvillingslamellerna fortsätta likväl utan afbrott ur 
den ena substansen i den andra. Redan den zonara hyggnaden 
låter förmoda en olikhet i kemisk sammansättning hos de olika 
zonerna. Detta bekräftas, om man pröfvar fältspatgenomskär- 
ningarne på deras utsläckningsriktning. Man finner nemligen 
då, att de inre delarne städse släcka ljuset under större vinkel 
än de yttre, så att liksom en sky drager hän öfver kristallen, 
då man vrider preparatet i horizontalplanet mellan korsade 
nikolsprismor. Då det vid undersökningen af spjelkblad kunnat 
konstateras, att utsläckningsriktningen är negativ, betyder detta 
sakförhållande sålunda, att de inre delarne af fältspatkristallerna 
hafva en mera basisk sammansättning än de yttre. Huru stora 
olikheterna i den kemiska sammansättningen kunna vara, visa 
följande mätningar af utsläckningsvinkeln i tvenne spjelkblad 
af fältspat ur det ofvannämda profvet från Vena. Båda 
voro orienterade efter basis P samt visade ganska vac- 
ker zonar byggnad. Den yttre zonen betecknas med a och 
den inre med b. Spjelkbladet n:o 1 genomsättes dessutom af 
ett ganska bredt oregelbundet band c, hvilket släcker ljuset 
under en ojemförligt mycket större vinkel än de öfriga zonerna. 
Utsläckningsvinklarne, som mättes på olika ställen (vid stark 
förstoring) af delarne a, b och ec, visade sig ganska konstanta 
inom hvarje zon för sig. Endast 1 de yttre delarne af n:o 1 
var det omöjligt att fullt exakt inställa på mörkt. Mät- 
ningarne gåfvo följande värden: 
a b c 
NEO VARG 9,5 ZOE 
INFON =E 10” = 
Förutsatt att bandet « 1 kristallen n:o 1 verkligen utgör 
en integrerande del af denna och ej, såsom på flera grun- 
der synes mest sannolikt, är en sjelfständig, och med värden 
olika orienterad, större fältspatinterposition skulle nämda 
kristall således innerst bestå af anortit, derutanför af labrador 
och ytterst af andesin. Kristallen n:o 2 består deremot innerst 
af labrador och ytterst af oligoklas. 
