BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. n:o 14. 75 
gångarnes förlopp, hvilka utan afbrott fortsätta ur den ena 
substansen i den andra. Det omvända förhållandet eller att 
enstatit skulle omgifva kärnor af augit, tror jag mig icke 
hafva iakttagit. Deremot omgifves augiten å sin sida ofta af 
ett hölje af hornblende, så att fall kunna inträffa, då man har 
kristaller, som innerst bestå af enstatit, derutanför af augit och 
ytterst af hornblende. Huruvida hornblendet här är primärt 
eller om det metamorft omsluter augiten, vill jag lemna 
oafgjordt. 
Den i bergarten ingående malmen är hufvudsakligen titan- 
jern. Den drages nemligen ej märkbart af en vanlig hästsko- 
magnet och löses ej vid längre tids digerering med saltsyra. 
Jemte titanjern finnas enstaka gnistor af svafvelkis. 
Apatiten är mycket riklig samt uppträder i jemförelsevis 
stora, väl utbildade kristaller. 
Mellan ofvannämda beståndsdelar uppträder kvarts, dels 
enbart, dels sammanvuxen med fältspat till nmikropegmatit, 
såsom sista kristallisationsåterstod. Den med kvartsen mikro- 
- pegmatitiskt sammanvuxna fältspaten kaoliniseras liksom plagio- 
klasen, men visar deremot aldrig tvillinglameller, hvadan den 
måste anses för ortoklas. Detta bestyrkes deraf, att den i 
bergarten för öfrigt ingående ortoklasen, såsom vi förut hafv: 
sett, Visar sig vara en senare kristallisationsprodukt än plagio- 
klasen och derför i allmänhet finnes samlad just vid de af 
kvarts eller mikropegmatit utfyllda luckorna. 
Vid förvittringen synes det företrädesvis vara enstatiten 
som undergått mera betydande förändringar. Enstatitens om- 
vandlingsprodukter hafva största likhet med grönaktig späck- 
sten, hvadan det synts sannolikt, att de bestå af detta mineral. 
Omvandlingen försiggår vanligen längs oregelbundna sprickor 
och förklyftningslinier, hvarigenom en nätstruktur liknande 
olivinens uppstår. Glimmern öfvergår vid omvandlingen till 
klorit, som visar tydlig lamellär byggnad jemte stark dikroism 
och ljusabsorption och derför kan vara svår nog att skilja 
från glimmern sjelf. Augiten synes deremot bättre motstå 
omvandlingen. 
Olivinfria kvartsrika diabaser, tillhörande samma typ som 
den ofvan beskrifna enstatitdiabasen synas vara rätt vanliga i 
dessa trakter. Visserligen kan enstatiten, som 1 sistnämda 
bergart spelar en så framstående rol, vexla betydligt med hän- 
syn till mängden, men vare sig att denna beståndsdel är rik- 
