BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o l4. 95 
3. Olivinit. 
Namnet olivinit har först föreslagits af A. SJÖGREN!) för 
Tabergsbergarten, hvilken af honom anses för en sjelfständig 
eruptiv bergart. I det föregående (sid. 90) hafva vi likväl antydt, 
att Tabergsbergarten, såsom TÖRNEBOHM först påvisat, med största 
sannolikhet är en lokal utbildningsform af hyperiten. Att bi- 
behålla namnet olivinit för denna bergart förefaller derför ej 
lämpligt. Deremot synes detta namn lämpligen kunna använ- 
das för sådana massfornviga bergarter, som väsentligen bestå af 
kombinationen olivin-pyroxen eller olivin-amfibol. Dylika oli- 
viniter synas emellertid vara ganska sällsynta åtminstone i 
södra Sverige. Genom egen undersökning känner jag endast 
några få hithörande bergarter nemligen augit-oliviniten från 
Virserum i Kalmar län, bladet »Hvetlanda», samt hornblende- 
oliviniten från Silfverberget vid Villstad i Jönköpings län, 
från Qvenneberga grönstenstag i Kronobergs län, bladet 
>» Vexiö», samt från Notteberg i Korsberga socken, Jönköpings 
län, bladet >Hvetlanda». A. ERDMANN anför likväl dessutom 
från just dessa trakter under namnet »serpentinfels» flera berg- 
arter, som troligen äro att räkna hit. De af ERDMANN upp- 
räknade fyndorterna för »serpentinfels» i Småland äro följande: 
trakten af Yxelberg i Korsberga socken, Sjögle by i Ingatorps 
socken, Jönköpings län, Försjön i Järeda socken, Brånne- 
horfva i Mörlunda socken, Elarbo i Krigsdala socken samt 
Storebro, alla i Kalmar län. 
Enligt definitionen karakteriseras oliviniten genom kombi- 
nationen olivin-pyroxen eller olivin-hornblende. Stundom, t. ex. 
i oliviniten från Virserum, kommer härtill någon plagioklas, 
hvilken lokalt till och med kan uppträda i rätt stor mängd. 
Från den nyss beskrifna hyperiten, hvilken å sin sida stundom 
kan öfvergå till en nästan uteslutande af olivin och magnetit 
bestående afart, »Jernmalmen» från Långhult, från Taberg 
0. 8. Vv., skiljer sig likväl oliviniten i många hänseenden väsent- 
ligt och bör derför ej förvexlas med denna. Angående olivi- 
nitens geologiska förekomstsätt är likväl ännu föga bekant. 
Det får derför ännu ej anses fullt afgjordt, huruvida den är 
en verklig massformig bergart, ehuru detta förefaller högst 
') Geolog. Fören. i Stockholm Förhandl. . Band III, sid. 258. 
