98 FR. EICHSTÄDT, PYROXEN OCH AMFIBOLFÖRANDE BERGARTER. 
linsen, att mineralet är optiskt tvåaxligt ehuru med mycket 
liten axelvinkel. De små fjällen äro mjuka och böjliga men 
ej elastiska. Egentliga vigten, bestämd med Toulets vätska 
och hydrostatiska vågen, är 2,20. För mineralet i de mnorr- 
ländska olivinstenarne är eg. v. 2,709. Dessa värden ligga 
hvarandra så nära, att man utan tvifvel kan anse differensen 
bero på mindre fel vid bestämningen, om man besinnar svårig- 
heten att noggrant bestämma egentliga vigten at så små fjäll. !) 
Efter allt detta synes man knappt kunna betvifla, att de båda 
mineralen äro identiska. Likväl har det ej heller här lyckats 
att direkt påvisa någon kromhalt, enär ej ens för blåsrörsförsök 
tillräckliga mängder kunde erhållas. Flera försök gjordes väl 
att isolera mineralet med tillhjelp af Toulets vätska, men dessa 
ledde af flera skäl ej till önskadt resultat. Enär bergarten inne- 
håller fri kromit, skulle det för det afsedda ändamålet ej heller 
tjena till något att genom kvalitativ bauschanalys påvisa 
närvaron af krom i densamma. Det försöktes derför att först 
frånskilja kromiten genom att medels fluorvätesyra och salt- 
syra sönderdela silikaten i en större kvantitet fint pulveriserad 
bergart. På detta sätt lyckades det visserligen att isolera kro- 
miten, hvilken erhölls som en svartbrun kristallinisk återstod, 
men det afsedda ändamålet uppnåddes likväl ej, enär det vid 
senare försök visade sig, att kromiten visserligen är mycket 
svårlöslig men dock ej absolut olöslig i nämda syror. Krom- 
halten i silikatlösningen härrör derför åtminstone till en del 
från sönderdelad kromit och lemnar således intet bevis för, att 
äfven glimmern varit kromhaltig. 
Vid omvandlingen öfvergår det i fråga varande mineralet 
till ett blågrönt, likaledes kloritartadt mineral, som till struk- 
tur etc. föga afviker från modermineralet. Färgen är imtensift 
blågrön, då bladgenomgångarne äro parallela med, samt ljusgrön, 
då de äro vinkelräta mot undre nikolns hufvudsnitt. 
Den på ofvan beskrifna sätt isolerade kromiten bildar ett 
svartbrunt, kristalliniskt pulver, som med lätthet drages af 
en vanlig magnet. Om man i en rifskål rifver detta kri- 
stalliniska pulver ännu finare, blir det brunt till färgen och 
!) Som bekant kunna små mineralfjäll hållas suspenderade i en 
vätska, hvars egentliga vigt är betydligt under deras egen. För att 
så vidt möjligt undgå fel. som kunde hafva sin orsak häri, tillsattes de 
i fråga varande fjällen till en lösning, som var så pass utspädd, att de 
genast sjönko till botten. Sedan tillsattes under försigtig men intensiv 
omröring koncentrerad lösning ända till dess att de små fjällen började 
stiga upp mot ytan. 
4 
