BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 14. 101 
Olivinen är ganska starkt serpentiniserad, så att de sär- 
skilta olivinkärnorna omgifvas af breda band af gulgrön 
serpentin. Vid, eller kanske rättare före serpentinbildningen 
försiggår en riklig utsöndring af fint fördelad magnetit, hvilken 
i talrika strängar genomtränger olivinen. För öfrigt är olivin- 
substansen ren och fri från interpositioner. 
Augiten igenkännes lätt på sina prismagenomgångar samt 
på sin sneda utsläckning. Färgen är hvit, liksom olivinens, 
dock med en tydligt rödaktig färgton i vissa ställningar, neml. 
då c-axeln är vinkelrät mot undre nikolsprismats hufvudsnitt. 
Äfven augiten genomdrages af talrika serpentinådror, hvilka 
än följa genomgångsriktningarne, än fullkomligt oregelbundna 
klyftlinier. 
Det glimmerartade mineralet förhåller sig på ungefär samma 
sätt som 1 oliviniten frän Virserum. Huruvida det opaka 
jernmineralet verkligen är kromit, har ej särskildt pröfvats men 
förefaller dock mycket sannolikt. 
De ofvan beskrifna oliviniterna hafva en så slående likhet 
med den af CoHEN beskrifna gångformiga »skillerfelsen» från 
»Schriegsheim an der Bergstrasse» i Odenwald, att man med allt 
skäl synes kunna parallelisera dem med hvarandra. Särskildt 
är likheten mellan den sist beskrifna hornblendeoliviniten och 
bergarten från Schriegsheim så stor, att man svårligen skall 
kunna skilja de båda bergarterna från hvarandra, något hvarom 
jag kunnat öfvertyga mig genom en jemförelse med COHENS 
originalpreparat. I Herpasen från Qvenneberga, hvilken i det 
hela taget ganska mycket liknar oliviniten från Villstad, träder 
olivinen tillbaka i förhållande till hornblende och augit. Det 
samma är förhållandet med bergarten från Notteberg i Kors- 
berga socken. I denna är olivinen dessutom så starkt om- 
vandlad, att den på många ställen helt och hållet öfvergått i 
ett af fint fördelad magnetit och serpentin bestående aggregat. 
Några andra än dessa nämda olivinitförekomsterna har jag ej 
varit 1 tillfälle att undersöka. 
1!) CO. W. BENLCKE und E. COHEN: Geognostische Beschreibung der Um- 
gerend von Heidelberg. Strassburg 1879 samt 
E. COoHEN: Berichtigung beziiglich des Olivin-Diallaggesteins von 
Schriegsheim im Odenwald. Neues Jahrbuch etc. 1885, B. I, H. 3, 5. 242. 
