106 FR. EICHSTÄDT, PYROXEN OCH AMFIBOLFÖRANDE BERGARTER. 
halmgul för strålen », grön för strålen b och blågrön för strå- 
len fr. Absorptionen är c ungefär = hb > a. Utsläckningsvinkeln 
på prismaytorna mättes i några ur ett från Sörabo 1 Vernamo 
socken isolerade elementarprismor och fanns = 8,8 (medium af 
TE: ENE HORNS): 
Kvartsen bildar en af smärre allotriomorfa korn bestående 
massa, som i mer eller mindre sammanhängande lag vexlar 
med de basiska beståndsdelarne. "Till färgen är kvartsen som 
vanligt fullkomligt vattenklar. Likväl finner man stundom, 
att den makroskopiskt har ett tydligt gulaktigt utseende. 
Detta torde i så fall bero derpå, att de enskilta kvartskornen 
äro öfverdragna med en ytterst tunn gulaktig hinna, som skil- 
jer de särskilta kornen från hvarandra. Till den gulaktiga 
färgen bidraga kanske äfven inlagringarne af epidot i och 
mellan kvartskornen. 
Glimmern vexlar betydligt med afseende på mängden. I 
somliga prof saknas den nästan helt och hållet, medan den 
i andra förekommer rätt ymnigt. I ett på glimmer särdeles 
rikt prof från Smedjekulla i Rydaholms socken har detta mine- 
ral ett från vanlig magnesiaglimmer något afvikande utseende. 
Detta torde dock bero på en begynnande omvandling, enär 
mineralet i öfrigt visar samma egenskaper som den vanliga 
glimmern. Den ger nemligen i konvergent polariseradt ljus 
ett tydligt axelkors, som endast högst obetydligt öppnar sig 
vid kringvridning af preparaten. Dubbelbrytningens karakter 
är dessutom negativ såsom hos vanlig magnesiaglimmer. 
Epidoten förekommer antingen innesluten i eller inblandad 
mellan kvartskornen. Den bildar vanligen aflånga, svagt gul- 
aktiga eller nästan färglösa, starkt ljusbrytande och lifligt 
polariserande korn, hvilka endast undantagsvis hafva regel- 
bundna kristallkonturer. Tydliga genomgångar saknas äfven. 
Icke dess mindre är utseendet så typiskt, att något misstag 
vid bestämningen knappast kan befaras. I flera af de hiträk- 
nade profven är epidotens mängd så stor, att den måste räknas 
som en af hufvudbeståndsdelarne. 
Titaniten bildar endast jemförelsevis små korn, som ofta 
hafva samlat sig till gryniga aggregat. Då opak jernmalm 
ingår 1 bergarten, finner man titanitkornen som oftast i omedel- 
bart grannskap af malmkornen. Till färgen äro titanitkornen 
svagt violetta eller nästan färglösa. 
