oci grupp har redan från äldre tider ur biologisk syn- 
punkt varit föremål för mer än vanlig uppmärksamhet. HUBER, 
FOorEL, LuBBocK och Mc. Coor äro de författare, som företrä- 
desvis grundlagt vår kunskap om myrornas lefnadsförhållanden 
genom undersökningar, hvilkas simnrikhet och noggranhet lemna 
snart sagdt intet öfrigt att önska. Hvad som det oaktadt för- 
mått mig att här framlägga de ofta nog blott bekräftande re- 
sultaten af mina undersökningar är bland annat den hittills 
rådande bristen på meddelanden af ifrågavarande art från nord- 
ligare breddgrader. Myrorna äro mycket applicabla beträffande 
naturförhållandena. De förstå att lämpa sig efter dem eller 
göra sig oberoende af dem. En följd häraf är, att, under det 
de olika forskarnes uppgifter beträffande samma arter, som 
iakttagits i vidt skilda trakter, 1 sina hufvuddrag öfverens- 
stämma, man dock i vissa detaljer finner mer eller mindre i 
ögonen fallande olikheter, hvilka torde kunna tillskrifvas in- 
flytandet af klimatiska och lokala förhållanden. Jag får i det 
följande tillfälle att påpeka några olikheter af detta slag. 
Förutom dessa undersökningar, som mer eller mindre be- 
kräfta de resultat, hvilka föregående forskare ernått, har jag 
riktat min uppmärksamhet på några mindre kända eller nästan 
obeaktade förhållanden, hvilkas utredning är af imtresse. Slut- 
ligen har jag tillfälle att lemna meddelanden om några arter, 
hvilkas biologi till följd af deras sällsynthet är föga eller alls 
icke känd. 
I samband med mina biologiska meddelanden har det 
synts mig lämpligt att lemna en systematisk framställning af 
de på skandinaviska halfön anträffade myrformerna, hvilka 
alla, med undantag af tvänne, jag haft tillfälle att iakttaga 
såväl i det fria som i fångenskap. Den systematiska metod, 
jag härvid följt, står i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den 
