12 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
är deremot mentum nästan rektangulärt, beroende derpå att 
midtpartiet nästan omärkligt öfvergår i sidopartiet utan att 
vara 1 någon påfallande grad starkare chitiniseradt. De tun- 
nare och vekare sidopartien böja sig med sina kanter något 
uppåt och i deras främre hörn finnes på hvardera sidan en ur- 
bugtning i hvilken de 1—4-ledade labialpalperna ha sina 
fästen. Till hakans sidodelar och fästa i dessas uppåtböjda 
bakhörn sluta sig ett par smala och platta, vinkelformigt böjda 
chitinstycken, som sträcka sig uppåt på sidorna om den på 
öfre sidan af mentum, bakom den egentliga tungan och bi- 
tungorna belägna, upphöjda veka och membranösa bakre af- 
delningen af tungan, som af MEInErRT kallas >Tungeklappen» 
och hvars stöd de bilda. »Tungeklappens> yta är besatt med 
talrika små uppåt- och bakåt-riktade borst, som äro större och 
starkare chitiniserade på dess främre, närmast tungan belägna 
del. På sin vertikalt mot tungan nedstigande del har den en 
chagrin-artad struktur. På de båda främre, sidohörnen ser man 
en tät grupp af större uppåt- och något framåt-riktade, star- 
kare chitiniserade borst. En dylik grupp af bakåtriktade borst 
finnes hos Tapinoma dessutom på hvardera sidan om midt- 
linien vid den öfre och bortre kanten. Anordningen af borsten 
såväl på tungan som på »Tungeklappen> visar att de ha till 
ändamål att upptaga (tungans klolikt krökta hår) och fortleda till 
munhålan födoämnena. Den egentliga tungan är ett vid främre 
och öfre delen af mentum fästadt, omvändt skålformigt, mycket 
vekt och rörligt parti, hvars beklädande membran på den kon- 
vexa öfre ytan är tätt besatt med klolikt tillbakakrökta taggar 
i täta, regelbundna tvärrader. Tungans öfre kontur kröker sig 
nedåt och slutligen i spetsen något bakåt. Störst äro tag- 
garne vid tungans bas; de aftaga derefter i storlek framåt, så 
att de vid spetsen äro mycket små. Den skålformiga tungans 
fria kanter äro något inåtböjda; i sjelfva spetsen är tungans 
kant försedd med en liten inskärning, på ömse sidor om hvil- 
ken en liten flik är afsatt. Hvardera af dessa flikar bär en 
liten svagt chitiniserad, borstbärande skifva (Tungepladerne 
MEINERT). - Framför spetsen af mentum finnes vid tungans bas, 
på dess undre sida ett litet chitinstycke af vexlande form 
(Tungestetten MEINERT); det är oftast försedt med styfva, fram- 
åtriktade borst. Strax på sidorna om detta sträcker sig åt 
sidorna och uppåt, ett bågformigt böjdt, tunt chitimstycke, 
stödjande tungans bakre vägg på hvars öfre del MEiNErRT funnit 
