14 oG. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
lerne MEINERT). Dessa utgöras hvardera af tvänne grupper aflånga 
körtelsäckar, hvilkas tvänne utförimgsgånger snart förena sig 
till en enda; denna senare är hos Camponotus och Formica 
blåsformigt utvidgad till ett slags reservoir, hvilken saknas hos 
Myrmiciderna. Utförimgsgången förenar sig derpå strax bakom 
hufvudet under matstrupen med den från motsatta sidans kör- 
tel till den för båda körtlarne gemensamma utförimgsgången, 
som genom nervsvalgringen under svalget förlöper fram till 
tungan. MEINERT klagar öfver svårigheten att få nägon före- 
ställning om dessa körtlars histologiska byggnad!), något som 
äfven jag fått röna. Några tydliga gränser för körtelsäckarnas 
epithelceller har jag ej kunnat urskilja, hvaremot jag liksom 
MEINERT sett talrika kärnor, hvarjemte jag iakttagit den redan 
af honom omnämnda trachéliknande fina tvärstrimningen på 
utförimgsgångarne, hvilken fortsättes på de blåsformiga ut- 
vidgningarne och ända ut till mynningen. 
Jag kan ej underlåta att påpeka den öfverensstämmelse 
som råder mellan dessa körtlar och larvernas spinnkörtlar, en 
öfverensstämmelse som sträcker sig såväl till körtlarnes läge 
som deras allmänna form och förgreningssätt, utföringsgån- 
garnes tvärstrimning, deras utvidgning hos några former, samt 
slutligen deras förening under matstrupen strax bakom huf- 
vudet till en gemensam under matstrupen förlöpande utförings- 
gång, som mynnar på underläppen. Hos nyss förpuppade in- 
divider har jag funnit spinnkörtlarne ännu ha något så när 
sin vanliga form, ehuru de, ifall larven spunnit kokong, be- 
tydligt minskat sin volym i jemförelse med förhållandet före 
inspinningen. Då jag ej i detta hänseende undersökt några 
senare puppstadier, vågar jag ej med bestämdhet uttala mig 
om spinnkörtlarnes definitiva öde men håller för ytterst sanno- 
likt att det just är dessa som hos imago qvarstå i form af 
prothoracalkörtlar. 
Thorax är hos & och Q bildad på samma sätt som hos 
öfriga steklar [undantag från denna regel bildar blott 3 af 
Formicoxenus n. b. bland de svenska arterna (se vidare kap. om 
könskaraktärer)]. Den utgöres sålunda icke blott af de tre rygg- 
styckena pronotum, mesonotum och metanotum med sina mot- 
svarande sternalstycken, utan mesonotum visar en sammansätt- 
ning af flere genom suturer från hvarandra skilda stycken. 
Pronotum utgöres hos hanar och honor af ett smalt bygelfor- 
Ne sid. 18: 
