BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 15 
migt stycke, som ofvan mer eller mindre betäckes af mesono- 
tum och som med sina nedåt riktade ändar sluter sig till 
prosternum. Det stär ej i något direkt samband med hufvudet 
utan artikulationen dermed förmedlas genom prosternum. Hos 
arbetarne är pronotum starkt utveckladt och intager ungefär 
främre tredjedelen af notum. Det är starkt hvälfdt och utgör 
bredaste partiet af thorax samt betäckes ej till någon del af 
mesonotum från hvilket det afskiljes genom en mer eller mindre 
tydlig sutur, hvilken dock stundom kan alldeles saknas. 
Mesonotum utgöres hos & och 9 typiskt af det egentliga me- 
sonotuur, som bildar främre och större delen af mesonotum, 
vidare de båda sidoflikarne samt scutellum och postscutellum, 
Sidoflikarne äro trekantiga, mellan det egentliga mesonotum, 
scutellum och framvingarnes bas belägna stycken, hvilka stun- 
dom, såsom hos Camponotus, genom en smal brygga äro för- 
enade på ryggsidan framför scutellum. Scutellum kallas det 
starkt hvälfda parti som bildar thoracalryggen strax bakom 
egentliga mesonotum. Scutellum nedskickar utskott på sidorna 
af thorax mellan sidoflikarne och postscutellum samt visar på 
sidorna en bakåt och något uppåt riktad intryckning för upp- 
tagande af de hoplagda framvingarnes inre kant. Den omedel- 
bart bakom scutellum belägna postscutellum utgöres af ett 
smalt bygelformigt stycke, hvars dorsalsida är starkt konvex 
och hvars på sidorna af thorax nedlöpande skänglingar dela 
sig i tvänne grenar, hvilka omsluta bakvingarnes imsertions- 
ställen. Framvingarne äro insererade mellan egentliga mesono- 
tum, sidoflikarne och scapulae eller öfre delarne af mesoster- 
num. Hos arbetarne samt hos hanen af Formicoxenus äro de 
olika delarne af mesonotum sammansmälta till ett enda stycke, 
som i regeln blott intager ryggens midt och saknar sidoför- 
längningar (undantag bildar t. ex .sl. Camponotus). 
Metanotum utgöres af ett enda stycke och visar en mycket 
vexlande form. Det är än starkt hvälfdt, koniskt eller buckelfor- 
madt, än är det starkt sammantryckt från sidorna och bildar en 
smal hvälfd rygg. Stundom är det kubiskt, med skarpa fram- 
stående hörn och kanter och visar då (särskildt hos myrmiciderna) 
en öfre, dorsal s. k. basalyta till skilnad från den snedt nedåt och 
bakåt sluttande ytan. Bakhörnen af basalytan äro ofta hos 
myrmicider taggformigt utdragna. 
Prosternum utgöres af tvänne 1 midten genom en sutur 
förenade skifvor, i hvilkas bakre, utskurna del frambenens 
