BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 39 
uttänjes så att den slutligen ej kan urskiljas. Hos Cam- 
ponotidae äro de talrika, hos Camp. ligniperdus har jag 
räknat 17, hos F. sanguinea 21 i hvardera testis!) men 
smalare; hos Myrmicidae torde i allmänhet blott 3 finnas; 
men de äro här i stället mycket tjocka. Spermatozoerna äro 
trådformiga, efter döden i den något tjockare framändan 
böjda 1 form af en rund ögla, hvilket ger dem utseende af 
att vara försedda med stort hufvud. 
Sädesledarne utgå i början bakåt men kröka sig snart 
åter ögleformigt framåt. Denna öfre del af sädesledarne är 
innesluten i den båda testes gemensamt omhöljande mem- 
branen. Sädesledarne kröka sig efter utträdet ur denna mem- 
bran nedåt samt strax derefter bakåt under de stora sädes- 
blåsorna, i hvilka de inmynna på dessas undre och inre sida 
bakom midten, Någon afsnörning af sädesledarnes nedre del 
sådan MEInNERT afbildar och beskrifver (sid. 28) har jag ej 
iakttagit och tror mig kunna påstå att den ej existerar. 
Sädesblåsorna, som äro belägna på sidorna och under 
tarmens bakre hälft, äro mycket stora, ovala, med yttre kon- 
turen konvex, den inre antingen konvex, rak eller konkave- 
rad, det senareoftast hos Myrmicidae. Hos Camponotiderna äro, 
såsom redan MEINERT påpekar, sädesblåsorna längre och sma- 
lare samt bilda en mindre vinkel mot kroppens längdaxel. 
Hos Myrmicider äro de kortare och mera afrundade samt 
riktade mera åt sidorna. Hos Formicoxenus äro de i sitt na- 
turliga läge så vidt utspärrade från hvarandra att deras spetsar 
till och med vändas något bakåt. Sädesblåsornas vägg ut- 
göres af ett af rundade celler bestående tjockt epitel och 
deras lumen saknar, liksom sädesledarnes, cuticularbeklädnad; 
de äro omgifna af täta och fina ringmuskler. Hos den nyss 
inspunna han-larven af F. fusca har jag funnit sädesblåsorna 
bilda blotta utvidgningar af sädesledarne utan att vara af- 
snörda derifrån. De båda sädesblåsornas korta och tjocka 
(längre och smalare hos Anergates) utföringsgångar förena 
sig till en kort ductus ejaculatorius, som inträder i den mu- 
skulösa, af en chitinlamell (ett ombildadt ventralsegment?) 
omgifna penis och mynnar mellan de inre genitalvalvlerna. 
Honornas ovarier utgöras af ett vexlande antal äggrör, 
hvilkas längd tilltager med äggutvecklingens intensitet, så 
!) MEINERT uppger för F. rufa 20, för F. exsecta 14, hos L. niger i 
regeln 7. 
