46 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH'DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
ket ändas med en knoppformig ansvällning, vid hvars spets 
körtelröret öppnar sig, i det dess inre cuticular-rör öfvergår 
i den från blåsan härstammaude yttre cuticularbeklädnaden. 
De fria körtelrörens byggnad är i hufvudsak öfverensstäm- 
mande med den hos Camponotidernas. Körtelrörets instjelpta 
del visar en tätt och fint tvärveckad cuticula med derutanför, 
således mellan den inre och den yttre, från blåsans intima 
härstammande cuticularbeklädnaden, befintliga rundade kör- 
telceller, till hvilka ytterst fina sidorör ses utgå från det 
centrala cuticular-röret. I den knoppformiga ansvällningen 
äro körtelcellerna talrikare och de fina sidorör som utgå från 
det centrala cuticularröret äro derför äfven talrikare. Den 
instjelpta delen af körtelröret varierar betydligt i längd så- 
som FOorEL påpekar. Längst har jag funnit den hos Tomo- 
gnathus och Formicoxenus. 
Giftblåsan afviker från Camponotidernas, utom 1 ofvan 
omnämnda förhållanden, äfven deri att den i regel saknar 
hvarje spår till muskulatur. FOREL anför dock några undan- 
tagsfall i hvilka svaga, oftast otydliga muskeltrådar der före- 
komma. Giftblåsans ntföringsgång är oftast mycket smal men 
deremot lång. Dess intima är oregelbundet tvärveckad. 
Mellan den sistbeskrifna typen af giftblåsa (Giftblase mit 
Knopf FOREL) och den för Camponotiderna säregna äro inga 
direkta öfvergångsformer kända '!). Den förra (Myrmicidernas) 
torde, såsom man kunde vänta sig, få betraktas såsom den 
ursprungligare, ty Vespidernas giftapparat visar, såsom jag 
finner, dermed en nära öfverensstämmelse, om man bortser 
från blåsans hos denna senare familj ofantligt tjocka muskel- 
beläggning och de fria körtelrörens betydliga längd. FOREL 
anser gentemot DEWItTZ att det hopslingrade körtelröret hos 
Camponotidae ej har något homologon hos den andra typen, 
dock såsom det tyckes mig på otillräckliga grunder. Dock 
medgifver han tänkbarheten deraf, att en Ponera-liknande 
form genom reduktion af giftkörtelns instjelpta del, genom 
starkare utveckling och hopslingring af den förutnämnda 
!) Enligt FOREL visar dock Paraponera elavata den egendomligheten, 
att det genom båda de fria körtelrörens sammansmältning uppkomna 
enkla körtelröret vid blåsans bakre ända (således såsom hos Cam- 
ponotiderna) träder in under dess tunica propria samt derefter för- 
löper mellan tunica propria och intima tiil blåsans främre ända och> 
der först stjelper sig in för att, beklädd af intiman, bilda det med 
de öfrigas öfverensstämmande inre körtelröret 
