' 
BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 65 
dessa periodvis träffas i större mängd för att sedermera re- 
duceras till ett fåtal eller blott en enda. Undantagsvis sak- 
nas till och med denna enda hona, hvarvid samhället bildas 
af uteslutande arbetare. 
Hanarne utmärka sig, förutom genom sina generations- 
organ, genom åtskilliga könskaraktärer af mer eller mindre 
sekundär beskaffenhet. De sakna kloak, ha alltid 7-ledad ab- 
domen samt i regel smärtare kroppsbygnad än honor och ar- 
betare. Hufvudet är mindre samt vanligen mer eller mindre 
rundadt. Mundelarne äro ofta mycket reducerade; särskildt 
äro mandiblerna ofta mycket svagt utvecklade, ett förhållande 
som står i samband med hanarnes sysslolösa lefnadssätt. Den 
svagare utvecklingen röjer sig icke blott i mandiblernas 
spensligare och tunnare beskaffenhet utan framförallt i tugg- 
kantens form. Hos slägtet Camponotus, hvars honor och ar- 
betare ha breda, kraftiga, på inre sidan konkaverade, med 
groft tandad, i öfre hörnet skarpt vinklad tuggkant försedda 
mandibler, äro hanarnes mandibler smala, platta, med i 
öfre hörnet starkt afrundad tuggkant, som är hel och skä- 
. rande, blott med en enda stor tand i nedra hörnet. Hos ha- 
narne af slägtet Lasius äro förhållandena i regel desamma; 
dock äro mandiblerna här något mera bugtiga och jemförelse- 
vig bredare. De båda racerna af L. umbratus bilda ett un- 
dantag, i det deras hanar ha tandad tuggkant på sina man- 
dibler. Bred och tandad tuggkant har äfven hanen af Tapi- 
noma, men dess mandibler äro plattare och tunnare än hos 
arbetaren. Hos slägtet Formica ha de flesta arternas hanar 
mandibler med skärande tuggkant och blott en enda tand i 
nedre hörnet. Men tu. onten är ej afrundad 1 öfre hörnet, 
såsom hos de förutnämnda slägtena, utan vinklad liksom hos 
arbetaren. Blott hanen af F. sanguinea har mandibler med 
tandad tuggkant. 
Af sl. Polyergus ha redan honan och arbetaren starkt 
ombildade mandibler, i det den smala och skärformiga man- 
dibeln utlöper i en spets. Hos hanen af samma slägte äro 
mandiblerna jemförelsevis ännu mycket smalare och svagare 
bygda men föröfrigt af något så när liknande form. Bland 
Myrmicidhanarne har Anergates platta mandibler med afrun- 
dad spets utan afsatt tuggkant. Mandiblerna nå ej tillsam- 
mans och äro sålunda rudimentära. Ånnu mera rudimentära 
äro de hos Formicoxenus, hos hvilken deras nedre hörn, som 
1) 
