66 GG. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
eljes är det mest framspringande, är snedt afskuret och run- 
dadt, hvaremot det öfre hörnet är något framskjutande. Hos 
racerna af Leptothorax acervorum äro mandiblerna korta och 
smala, med afstött och otandad spets. Mandibler med tandad 
tuggkant ha deremot hanarne af Leptothorax tuberum samt af 
slägtena Solenopsis, Tetramorium och Myrmica. 
Sinnesorganen äro deremot oftast högre utvecklade hos 
hanarne än hos honor och arbetare. I regel ha de en an- 
tennled mer än honorna och arbetarne, en regel från hvilken 
inga undantag finnas bland Camponotiderna. Några Myrmict- 
der afvika dock härutinnan. Hos Anergates ha nemligen både 
hane och hona l1l1-ledade antenner. Hos Solenopsis äro ar- 
betarens antenner 10-, honans 11- och hanens 12-ledade. Hos 
Tetramorium (och så äfven hos det sydeuropeiska slägtet 
Strongylognathus) äro hanens antennleder blott 10, under det 
både honan och arbetaren ha 12-ledade antenner. Bland Po- 
neriderna har den ergatoida hanformen af Ponera punctatis- 
sima samma ledantal som honor och arbetare. 
Synförmågan är på ett enda undantag när starkare ut- 
vecklad hos hanarne än hos sambhällets öfriga individer; 1 
regel är den betydligt öfverlägsen. Hanarne ha 3 stora punkt- 
ögon på pannnan”) och de sammansatta ögonens facetter äro 
betydligt talrikare än hos honor och arbetare. 
Så ha t. ex. enligt FOREL 
3 af Formica pratensis omkr. 1,200, 9 830, 3 nära 600, 
> > Tapinoma erraticum > 400, > omkr. 260, » omkr. 100, 
>» > Solenopsis fugax mer än 400,» > 20033 blotti6==9! 
Anmärkningsvärdt är det undantag från denna, såsom 
det tycks, eljes allmänna regel, som jag funnit hos Anergates 
atratulus, hos hvilkens hane jag räknat blott omkring 70 fa- 
cetter, då deremot honan, enligt ForeL, har 90. Detta för- 
hållande har sin sannolika förklaringsgrund i Ånergates-hanens 
uteslutande underjordiska lefnadssätt. Äfven hos hanen af 
Formicoxenus, som aldrig lemnar sin födelsestack, har jag 
funnit tendens till en dylik reduktion af synförmågan. Un- 
der det nemligen honan enligt ForELr har omkr. 100 facetter, 
har jag hos hanen räknat blott omkr. 110, ett antal som så- 
lunda är honans föga öfverlägset. 
!) Ett märkligt undantag från denna eljes allmänna regel bildar den 
egendomliga ergatoida formen af de dimorfa hanarne af Ponera punc- 
tatissima. 
