74 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
står en synnerligen i ögonen fallande förändring af muskel- 
fästena, d. v. s. de olika delarne af det thoracala chitinske- 
lettet. Vissa delar ha i mån af bristande användning högst 
betydligt reducerats till sin storlek, hvaremot andra delar, som 
bilda fäste för hos arbetarne mera använda och till följd deraf 
ansenligare muskler, rönt en starkare utveckling och formför- 
ändring. Delar, som förut voro med hvarandra rörligt förenade 
till förmedlande af vingarnes rörelser, ha mer eller mindre fast 
sammanvuxit med hvarandra, hvarvid sammanväxningen än 
skett så fullständigt, att intet spår till suturer kan skönjas 
mellan de sammanvuxna delarne, än kan spåras i de mer eller 
mindre otydliga suturer, som beteckna de sammanvuxna delar- 
nes gränser. Bland de delar, som undergått den väsentligaste 
förändringen, märkes först och främst egentliga mesonotum. Un- 
der det hos honan mesonotum intager nästan hela bredden af 
thorax samt, betraktadt från öfre sidan. mer eller mindre full- 
ständigt betäcker det jemförelsevis obetydliga pronotum, har- 
arbetarens mesonotum reducerats till ett jemförelsevis kort och 
smalt parti, som till följd af den ofantligt starka utvecklingen 
af pronotum fått sitt läge betydligt längre tillbaka, ungefär 
på ryggens midt. Dess hos honan, till fäste för längsmusk- 
lerna, öfver pronotum mer eller mindre vertikalt nedböjda fram- 
kant har med denna funktions upphörande fått lemna rum för 
den starkare utvecklingen af pronotum. Detta senare bildar 
hos arbetaren det bredaste partiet af thorax, och dess ökade 
storlek står i samband med en starkare utveckling af fram- 
benens muskler. Den bakre sluttande delen af metanotum. 
.som hos honan bildar fäste för större delen af de längsgående 
muskelmassorna och sannolikt derför har synnerligen stark 
stupning, är hos arbetarne, åtminstone af de flesta Campono- 
tider betydligt mindre brant sluttande. De sammansmältnin- 
gar, som egt rum mellan delar, som hos honan äro med hvar- 
andra rörligt förenade, äro af betydligt vexlande beskaffenhet 
hos de olika slägtena. Hos Camponotus har prothorax bibe- 
hållit sin fullständiga rörlighet mot mesothorax under det 
hos öfriga slägten föreningen mellan dessa parti är mer eller 
mindre fast. Hos många Myrmicider försvinner till och med 
suturen mellan pro- och mesonotum fullständigt. Hos samt- 
liga arbetare sammansmälta egentliga mesonotum, scutellum, de 
mesosternala sidoflikarne och scapulae med hvarandra, hvar- 
vid egentliga mesonotum tillsammans med scutellum bildar en 
