BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. TY) 
buckelformig upphöjning på ryggens midt hos Formica, Po- 
lyergus, Lasius och Tapinoma. Hos Camponotus deremot bil- 
dar öfre konturen af pro- och mesothorax en temligen jemn 
linia, hvilket äfven är fallet hos Myrmiciderna. Med de med 
egentliga mesonotum sammanvuxna delarne sammansmälter äfven 
egentliga mesosternum, hos de flesta utan spår till sutur mellan 
scapula. Postscutellum har jemte de under densamma belägna 
sidoflikarne sammanvuxit med metanotum, hos de flesta utan 
spår till sutur. Hos t. ex. Camponotus ser man dock en otyd- 
lig sutur mellan postscutellum och metanotum. Å andra sidan 
sammanväxer postscutellum ofta äfven med scutellum utan 
någon sutur dem emellan; så t. ex. hos Formica, der post- 
scutellum för öfrigt är starkt hopdragen och bildar den lägsta 
delen af thorax emellan de puckelformigt uppstående meso- 
och metanotum. En sådan insnörning förekommer föröfrigt 
allmänt hos Formiciderna, med undantag af Camponotns, samt 
hos flere Myrmicider. Hos Camponotus är postscutellum i 
jemnhöjd med såväl meso- som metanotum och är begränsad 
från båda genom mer eller mindre tydliga suturer. Deremot 
försvinner hos Camponotus suturen mellan mesosternum och 
sidodelarne af metanotum nästan fullständigt. 
DEwitz påvisar!) att de fullvuxna arbetarelarverna ha väl 
utvecklade »imaginalskifvor», homologa med dem, hvilka under 
utvecklingens lopp hos hanar och honor utbildas till vingar. 
Hos arbetarne reduceras dessa imaginalskifvor så småningom 
under puppstadiet och visa sig hos den fullbildade arbetaren 
blott såsom två starkt chitiniserade punkter under mellersta 
thoracalstigmat. I tvänne fall har jag funnit dessa af DEWITZ 
påvisade obetydliga sista spår af vingar utvuxna till omkring 
1 mm. långa, mot spetsen bredare, svarta och hopskrumpna 
vingrudiment, och detta egendomligt nog hos individer, hvilkas 
thorax i öfrigt visade fullkomligt typisk arbetarebygnad. Det 
ena fallet var hos en större arbetare af Formica sanguinea, det 
andra hos en dylik af F. rufibarbis. Andra och betydligt 
mera instruktiva fall af atavism hos myrarbetare finner man 
i de individer, hvilka i sin thoracalbygnad stannat på primi- 
tiva, om honans mer eller mindre erinrande stadier. Den förste 
som påpekat tillvaron af dylika mellanformer mellan honor och 
arbetare (39) är FOREL,?) som funnit dem hos Formica rufa, 
1) Zeitschr. f. miss. Zool. XXVIII, 555. 
2) Les Fourmis de la swisse, sid. 137. 
